Sophie Schirmer
Utseende
Sophie Schirmer | |||
---|---|---|---|
Født | 7. des. 1843[1][2] London[2] | ||
Død | 10. juli 1935[1][2] Oslo[2] | ||
Beskjeftigelse | Skuespiller | ||
Far | Heinrich Ernst Schirmer[2] | ||
Søsken | Herman Major Schirmer Adolf Schirmer | ||
Barn | Mimi Stoltz | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Gravlagt | Vår Frelsers gravlund (1935–) (Oslo)[1] |
Sophie Schirmer (født 7. desember 1843 i London, død 10. juli 1935 i Oslo) var en norsk skuespillerinne.
Sophie Schirmer var datter av den tyskfødte arkitekten Heinrich Ernst Schirmer og Sophia Ottilia Major, og søster av arkitektene Herman Major Schirmer og Adolf Schirmer. Hun ble 17. desember 1877 gift i Christiania med ingeniør Jan Henrich Stoltz (1843-1892). De var foreldre til skuespiller Mimi Stoltz.
Sophie Schirmer debuterte ved Christiania Theater 25. februar 1870, i rollen som Kirsten i vaudevillen Slægtningerne[3]. Hun hadde sporadiske teateropptredener i begynnelsen av 1870-årene.
Roller i utvalg
[rediger | rediger kilde]- Kirsten i Slægtningerne av Henriette Nielsen (Christiania Theater, 1870)[3]
- Sigrid i Kongsemnerne av Henrik Ibsen (Christiania Theater, 1870)[4]
- Hjørdis i Hærmendene paa Helgeland av Henrik Ibsen (Christiania Theater, 1870)[5]
- fru Helvig i Svend Dyrings Hus av Henrik Hertz (Det norske Theater i Møllergaten, 1872)[6]
- Fruen i De Nygifte av Bjørnstjerne Bjørnson (Christiania Theater, 1872)[7]
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ a b c www.begravdeioslo.no, besøkt 1. november 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b c d e Liv Jensson, Biografisk skuespillerleksikon : norske, danske og svenske skuespillere på norske scener særlig på 1800-tallet, side(r) 150[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Morgenbladet 1870.02.25. Norge, Oslo. 1870. s. 3.
- ^ Morgenbladet 1870.04.25. Norge, Oslo. 1870. s. 3.
- ^ Aftenposten 1870.11.30. Norge, Oslo. 1870. s. 3.
- ^ Aftenposten 1872.02.12. Norge, Oslo. 1872. s. 2.
- ^ Morgenbladet 1872.05.02. Norge, Oslo. 1872. s. 3.
Kilder
[rediger | rediger kilde]- Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 150. ISBN 8200056228.