Veluwe
Kildeløs: Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. |
Veluwe er et skogsområde i sentrum av Nederland, i provinsen Gelderland. Området ligger mellom tettstedene Apeldoorn – Dieren – Arnhem – Wageningen – Ede – Harderwijk – Hattem.
I Veluwe ligger blant annet området Solse Gat og nasjonalparken Hoge Veluwe.
Store deler av Veluwe består av åser som er skapt i istiden, og dets høyeste punkt er 110 meter. Området er rik på bekker og småelver; noen naturlige, noen utgravd. Langs disse bekkene finnes flora og fauna som er uvanlig i nederlandsk natur for øvrig.
Mye skog på Veluwe er plantet for å holde sanddynene på plass. Av denne årsaken finnes det mange grantrær i området, ettersom gran ble funnet velegnet til å holde på jordsmonnet. Deler av området er også tradisjonelt brukt til jakt. Prins Hendrik, som var gift med dronning Wilhelmina, satte ut villsvin i området. Det finnes også muflon (en europeisk villsau-art) og muntjac (Muntiacus reevesi) på stedet; begge deler er introduserte arter i Nederland. Ravn har også blitt introdusert til området. Ellers er Veluwe rikt på hjort og diverse fuglearter.
Utvikling
[rediger | rediger kilde]Den siste tiden forsøker man å forbinde naturområdene på Veluwe med hverandre for å danne ett gjennomgående område. Slik vil man at isolerte populasjoner kommer i kontakt med hverandre for å legge til rette for genetisk mangfold og dermed økte overlevelsesmuligheter.
Man søker også å opprette slike forbindelser til områder utenfor Veluwe.
Solse Gat
[rediger | rediger kilde]Solse Gat er et meget spesielt sted i Veluwe. Det ligger i skogen mellom kommunene Putten, Garderen og Ermelo. Det dreier seg om en enorm grop i terrenget, og det er ikke klarlagt hvordan gropen har oppstått.
En mulig teori er at gropen ble skapt av et enormt stykke smeltende is i istiden. Det er i så fall et spor i terrenget etter at det en gang lå en pingo på stedet. En pingo er en haug av is dekket med jord, opptil 90 m høye, fremkommet ved at grunnvann i permafrostområder presses mot overflatelaget og får dette til å bule opp. Da klimaet ble varmere, smeltet slike ishauger og ble til kratere og innsjøer.
En annen teori er at stedet er et erodert hull i sanddynene.
Ifølge en gammel legende stod det et kloster på stedet; munkene oppførte seg så dårlig at hele klosteret forsvant ned i jordgapet.
I dag er Solse Gat et populært sted for New Age-tilhengere og ønskekvist-brukere, fordi de finner «ley-linjer»[klargjør] på dette stedet.