câștiga
Etimologie
Din latină castigare.
Pronunție
- AFI: /kɨʃ.tiˈɡa/
Verb
Conjugarea verbului câștiga | |
Infinitiv | a câștiga |
Indicativ prezent pers. 1 sg. |
câștig |
Conjunctiv prezent pers. 3 sg. |
să câștige |
Participiu | câștigat |
Conjugare | I |
- (v.tranz.) a obține bani sau alte bunuri materiale (prin muncă, prin speculații, prin exploatare, la jocuri de noroc etc.); p. ext. a dobândi, a obține experiență, cunoștințe etc.
- Câștig mulți bani la serviciul meu nou.
- a recupera timpul (pierdut).
- (v.tranz.) a atrage de partea sa; a cuceri.
- Câștigase simpatia tuturor.
- (v.tranz.) a obține, a cuceri victoria (într-o competiție sportivă, într-un proces etc.).
- (v.intranz.) a deveni mai bogat în..., a-și spori conținutul, calitatea, greutatea.
Sinonime
Antonime
Cuvinte derivate
Traduceri
a obține bani sau alte bunuri