genre
Acest articol are nevoie de ajutorul dumneavoastră! Puteți contribui la dezvoltarea și îmbunătățirea lui apăsând butonul „modifică pagina” și rezolvând următoarele probleme: Dezvoltare în alte limbi |
(français)
Etimologie
Din latină genus („origine; gen”). Înrudit cu greacă antică γένος (génos).
Pronunție
Substantiv
genre m., genres pl.
- gen
- Le genre humain.
- (arte) gen, stil
- Le genre dramatique.
- (gram.) gen
- Les mots français sont du genre masculin ou du genre féminin.
- (gram.) diateză
- (biol.) gen
- Toute espèce vivante ou ayant vécu est rattachée à un genre, selon la nomenclature binominale introduite par Carl von Linné.
- (soc.) gen
- Identité et expression de genre.
- (p.ext.) aspect, stil
- Il essaie de se donner un genre.
Sinonime
- 1: espèce, nature, race
- 2: acabit, calibre, classe, domaine, espèce, famille, (fam.) farine, forme, gabarit, nature, ordre, race, sorte, trempe, type, variété
- 3: (gram.) attribut, type
- 7: air, aspect, dégaine, look, style, (fam.) touche
Cuvinte derivate
Omofone
Locuțiuni
locuțiuni
Adverb
genre
- (fam.) ca, de exemplu
- (fam.) cam
- On a bu genre trois bouteilles de champagne.
Sinonime
- 1-2: comme, du genre, du style, par exemple, style