ierna
Etimologie
Din latină hībernāre sau din iarnă.
Pronunție
- AFI: /jerˈna/
Verb
Conjugarea verbului ierna | |
Infinitiv | a ierna |
Indicativ prezent pers. 1 sg. |
iernez |
Conjunctiv prezent pers. 3 sg. |
să ierneze |
Participiu | iernat |
Conjugare | I |
- (v.intranz.) a-și petrece iarna undeva.
- (v.tranz.) a adăposti și a hrăni vitele în timpul iernii.
- (argou) (despre bărbați) a fi întreținut de o femeie.
Sinonime
- 1-2: hiberna
Antonime
Cuvinte derivate
Traduceri
a trăi iarna (într-un loc)
|
|
Etimologie
Din ierna.
Verb
- forma de persoana a III-a singular la imperfect pentru ierna.