roman
Variante
Etimologie
Din franceză roman.
Pronunție
- AFI: /ro'man/
Substantiv
Declinarea substantivului roman | ||
n. | Singular | Plural |
Nominativ-Acuzativ | roman | romane |
Articulat | romanul | romanele |
Genitiv-Dativ | romanului | romanelor |
Vocativ | romanule | romanelor |
- specie a genului epic, de întindere mare, cu conținut complex, care se desfășoară de-a lungul unei anumite perioade și angajează mai multe personaje, presupunând un anumit grad de adâncime a observației sociale și analizei psihologice.
- operă narativă în proză sau în versuri scrisă, în evul mediu, într-o limbă romanică.
- (fig.) împletire de întâmplări cu multe episoade care par neverosimile.
Cuvinte derivate
Traduceri
Etimologie
Din latină romanus.
Substantiv
Declinarea substantivului roman | ||
m. | Singular | Plural |
Nominativ-Acuzativ | roman | romani |
Articulat | romanul | romanii |
Genitiv-Dativ | romanului | romanilor |
Vocativ | romanule | romanilor |
- persoană care făcea parte din populația de bază a statului roman și care se bucura de drepturi depline de cetățenie.
- locuitor al Romei.
Cuvinte derivate
Traduceri
Traduceri
Adjectiv
Declinarea adjectivului roman | ||
Singular | Plural | |
Masculin | roman | romani |
Feminin | romană | romane |
Neutru | roman | romane |
Cuvinte compuse
Traduceri
Anagrame
Referințe
- DEX '98 via DEX online