Elisabeta Marie de Austria
Arhiducesa Elisabeta Marie | |
Date personale | |
---|---|
Nume la naștere | Elisabeth Marie Henriette Stephanie Gisela von Österreich |
Născută | 2 septembrie 1883 Laxenburg |
Decedată | (79 de ani) Viena |
Înmormântată | Hütteldorfer Friedhof[*] |
Părinți | Rudolf, Prinț Moștenitor al Austriei Prințesa Stéphanie a Belgiei |
Căsătorită cu | Prințul Otto Weriand de Windisch-Grätz Leopold Petznek |
Copii | Prințul Franz Joseph Prințul Ernst Prințul Rudolph Prințesa Stephanie |
Cetățenie | |
Limbi vorbite | limba franceză[1] |
Apartenență nobiliară | |
Titluri | arhiducesă[*] |
Familie nobiliară | Habsburg-Lorena |
Modifică date / text |
Elisabeta Maria Henriette Stephanie Gisela, Arhiducesă de Austria (n. , Laxenburg, Austria Inferioară, Austro-Ungaria – d. , Viena, Austria), poreclită Arhiducesa Roșie, a fost membră a familiei imperiale austriece de Habsburg-Lorena care mai târziu a devenit faimoasă ca socialistă și membră a Partidului Social Democratic Austriac.
Primii ani
[modificare | modificare sursă]Elisabeta s-a născut la Schloss Laxenburg la 2 septembrie 1883, ca fiică a Prințului Rudolph și a Prințesei Stéphanie (fiica regelui Leopold al II-lea al Belgiei). Fiind singurul copil al singurului său fiu (decedat), Elisabeta a fost nepoata favorită a împăratului Franz Joseph al Austriei.
În 1889, când Elisabeta avea puțin peste cinci ani, tatăl ei și baroneasa Maria Vetsera, amanta sa, au fost găsiți morți în ceea ce s-a presupus a fi un pact de sinucidere la cabana imperială de vânătoare de la Mayerling. Decesul tatălui ei a întrerupt succesiunea dinastică în cadrul familiei imperiale austriece de Habsburg-Lorena și a fost un factor pentru destabilizarea Austro-Ungariei, care a culminat cu Primul Război Mondial și dezmembrarea imperiului habsburgic.
După decesul lui Rudolph, Franz Joseph a preluat tutela ei; din ordinul lui, Elisabetei Maria i s-a interzis să părăsească Austria împreună cu mama ei.[8] La o vârstă fragedă ea a manifestat o personalitate puternică, precum și o opoziție la Curtea vieneză.
Bunica ei paternă, frumoasa și capricioasa împărăteasă Elisabeta, nu s-a bucurat să fie identificată ca bunică și nu a fost apropiată de nici unul dintre nepoții ei. Cu toate acestea, după asasinarea ei în 1898, testamentul a precizat ca beneficiara bunurilor ei personale să fie tiza ei Elisabeta Marie.
În 1900 mama ei Stéphanie a renunțat la titlul de prințesă moștenitoare pentru a se căsători cu tânărul protestant conte maghiar Elemer Lonyay. Deși Franz Joseph i-a oferit zestre și în cele din urmă Lonyay s-a convertit,[9] Elisabeta a rupt orice contact cu mama ei dezaprobând recăsătoria ei, simțind-o ca pe o trădare a memoriei tatălui ei. Mama ei a dezmoștenit-o în 1934.[10]
Note
[modificare | modificare sursă]- ^ Autoritatea BnF, accesat în
- ^ „Arhiducesa Elisabeta Marie de Austria”, Gemeinsame Normdatei, accesat în
- ^ Elisabeth Maria Henriette Stephanie Gisela Windisch-Grätz, Find a Grave, accesat în
- ^ Elisabeth Marie Erzherzogin von Österreich, The Peerage, accesat în
- ^ Elisabeth von Österreich, Munzinger Personen, accesat în
- ^ Find a Grave, accesat în
- ^ Répertoire International des Sources Musicales, accesat în
- ^ Moore, George Greville, Society recollections in Paris and Vienna, 1879–1904, D. Appleton and Co., 1908, p. 236
- ^ Anonymous, At the Austrian Court: Recollections of a Royal Governess, D. Appleton & Co., 1915, p.299
- ^ Weissensteiner, Friedrich, Elisabeth, Die rote Erzherzogin [Elisabeth, the red Archduchess]], Vienna, 1982, p.142
|