Eduardo Rosales
Eduardo Rosales | |
Date personale | |
---|---|
Născut | [1][2][3][4] Madrid, Noua Castilie(d), Spania[5] |
Decedat | (36 de ani)[6][7][2][3] Madrid, Noua Castilie(d), Spania |
Înmormântat | cementerio de San Justo[*] ()[8] |
Căsătorit cu | Maximina Martínez de Pedrosa[*] (din )[9] |
Copii | Carlota Rosales Martínez de Pedrosa[*] |
Cetățenie | |
Ocupație | pictor |
Locul desfășurării activității | Spania |
Limbi vorbite | limba spaniolă |
Activitate | |
Studii | Real Academia de Bellas Artes de San Fernando[*] , Escuelas Pías de San Antón[*] |
Mișcare artistică | Q44506816[*] |
Modifică date / text |
Eduardo Rosales Gallinas (n. , Madrid, Noua Castilie(d), Spania – d. , Madrid, Noua Castilie(d), Spania) a fost un pictor spaniol. A fost un adept al mișcării artistice din Italia cunoscută sub numele de „Purismo” și s-a specializat în scene istorice.[10]
Biografie
[modificare | modificare sursă]S-a născut la Madrid ca al doilea fiu al unui funcționar minor, și-a început studiile într-o școală privată administrată de Escolapios. A rămas orfan în adolescență și s-a înscris la Real Academia de Bellas Artes din San Fernando, unde a studiat sub Federico de Madrazo în 1851.[11]
Rosales a însoțit câțiva prieteni la Roma în 1857, fără o bursă sau alt sprijin financiar, până când a primit o bursă specială de la guvern pentru a-și continua studiile în 1861.[11] S-a alăturat unui grup de pictori spanioli care s-au adunat în Antico Caffè Greco(d), care îi includea pe José Casado del Alisal, Dióscoro Puebla(d) și Marià Fortuny. Acolo a început să se asocieze cu adepții mișcării nazareneene, dar în curând și-a pierdut interesul pentru ei și a realizat prima sa lucrare importantă „Tobías y el angel”.
Cu toate acestea, a continuat să fie interesat de dezvoltarea unui stil mai realist, care a fost realizat în cea mai cunoscută lucrare a sa „Doña Isabel la Católica dictando su testamento”. A dus-o la Expoziția Internațională (1867) de la Paris[11] și s-a întors mai târziu la Roma, unde a trimis o telegramă prietenilor săi Martín Rico(d) și Raimundo de Madrazo, spunându-le că pictura a avut un succes remarcabil, luând prima medalie de aur oferită unui străin. De asemenea, a fost numit Cavaler în Legiunea de Onoare.[12]
Ultimii ani
[modificare | modificare sursă]S-a căsătorit cu verișoara sa Maximina în 1868. Au avut doi copii, dintre care unul, Eloisa, a murit în copilărie și a fost comemorată în pictura sa „Primeros pasos” (Primii pași). Rosales avea el însuși o sănătate precară, având tuberculoză de mulți ani și a făcut vizite frecvente la Panticosa(d), în Pirinei, unde apa era renumită pentru proprietățile sale curative.[13] În 1869, a părăsit Roma definitiv și și-a deschis un studio la Madrid. Criticile dure pe care le-a primit pentru lucrarea sa „La Muerte de Lucrecia” (1871) l-au lăsat descurajat și nu a mai pictat niciodată o altă pânză de mare amploare.[13]
În anul următor, sperând să găsească un climat care să fie mai potrivit sănătății lui, s-a mutat la Murcia. La declararea Primei Republici Spaniole, i s-au oferit posturi la Museo del Prado, pe care le-a respins, și la noua Academia de España en Roma, pe care l-a acceptat, dar nu l-a ocupat niciodată, din cauza stării sale înrăutățite. A murit la scurt timp după aceea, la Madrid.[13]
În 1922, Madrid l-a onorat cu o statuie memorială, sculptată de Mateo Inurria(d) și plasată pe o stradă care poartă numele lui, Paseo del Pintor Rosales.
Selecție de tablouri
[modificare | modificare sursă]-
Schița lui Diogene (data necunoscuta)
-
Contesa de Santovenia(d) („Fata roz”, 1871)
-
Moartea lui Lucretia (1871)
Referințe
[modificare | modificare sursă]- ^ a b RKDartists, accesat în
- ^ a b c d Eduardo Rosales-Martinez, Benezit Dictionary of Artists, accesat în
- ^ a b c d Eduardo Rosales Martínez [Rosales Gallina], Rosales Martínez [Rosales Gallina], Eduardo[*]
- ^ a b Eduardo Rosales y Gallina, Gran Enciclopèdia Catalana
- ^ Union List of Artist Names, , accesat în
- ^ a b ]][[Categorie:Articole cu legături către elemente fără etichetă în limba română, , p. 680
- ^ a b Eduardo Rosales Martínez (în engleză), RKDartists
- ^ http://hemeroteca.abc.es/nav/Navigate.exe/hemeroteca/madrid/abc/1963/01/23/047.html, accesat în Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ http://dbe.rah.es/biografias/5214/eduardo-rosales-gallinas, accesat în Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ „La Ilustración Española y Americana”. La Ilustración Española y Americana. Madrid. 17: 680. . ISSN 1889-8394.
- ^ a b c Museo del Prado: Brief biography.
- ^ Colleciones Artísticas: Brief biography.
- ^ a b c EcuRed: Brief biography.
Lecturi suplimentare
[modificare | modificare sursă]- Juan Chacón Enríquez, Eduardo Rosales, Madrid, Blass, 1926.
- Bernardino de Pantorba, Eduardo Rosales, ensayo biográfico y crítico, Madrid, Chulilla y Angel, 1937.
- Juan Antonio López Delgado, Un tiempo juvenil del pintor Rosales: 1856–1857, Murcia, 2003,ISBN: 84-607-6784-1 .
- Juan Antonio López Delgado, Eduardo Rosales en Murcia, Murcia, 1999,ISBN: 84-88131-11-9 .
- José Luis Díez y otros, Eduardo Rosales. Dibujos. Catálogo razonado , Santander, Fundación Marcelino Botín, 2007,ISBN: 978-84-96655-07-2 .
Legături externe
[modificare | modificare sursă]- Eduardo Rosales, pintor de historia Arhivat în , la Wayback Machine. (site-ul dedicat lui Rosales)
- Articole academice în limba engleză despre Eduardo Rosales, atât pe web, cât și în PDF, la Galeria Spaniolă a Vechilor Maeștri
- Arcadja Auctions: Desene și alte lucrări mai mici de Rosales.