Ita Wegman
Ita Wegman | |
Date personale | |
---|---|
Născută | [1][2] Insula Java, Indonezia |
Decedată | (67 de ani)[1][2] Arlesheim(d), Cantonul Basel-Provincie, Elveția[3] |
Cetățenie | |
Ocupație | medic |
Limbi vorbite | limba germană[4] |
Activitate | |
Alma mater | Universitatea din Zürich |
Modifică date / text |
Ita Wegman (n. , Insula Java, Indonezia – d. , Arlesheim(d), Cantonul Basel-Provincie, Elveția) a cofondat Medicina antroposofică cu Rudolf Steiner . În 1921, ea a fondat prima clinică medicală antroposofică din Arlesheim, cunoscută până în 2014 ca Clinica Ita Wegman.[5] Ea a dezvoltat o formă specială de terapie prin masaj numită masaj ritmic și alte tratamente terapeutice auto-revendicate.
Tinerețe și educatie
[modificare | modificare sursă]Ita Wegman, așa cum a fost cunoscută de-a lungul vieții, s-a născut ca Maria Ita Wegman în 1876 în Karawang, Java de Vest, primul copil al unei familii coloniale olandeze. La începutul secolului, ea s-a întors în Europa (făcuse o vizită înainte) și a studiat gimnastica terapeutică și masaj. În 1902, când avea 26 de ani, l-a întâlnit pentru prima dată pe Rudolf Steiner . Cinci ani mai târziu, ea a început facultatea de medicină la Universitatea din Zurich, unde femeile nu erau discriminate din cauza studiului medicinei. I s-a acordat diploma de medic in 1911 cu specializarea in medicina feminina si s-a alaturat unei practici medicale existente.
Cariera
[modificare | modificare sursă]În 1917, după ce a deschis un cabinet independent, ea a dezvoltat un tratament pentru cancer folosind un extract de vâsc, conform indicațiilor lui Steiner. Acest prim remediu, pe care ea l-a numit Iscar, a fost dezvoltat ulterior în Iscador și a devenit un tratament complementar pentru cancer în Germania și într-o serie de alte țări[6] și este în curs de studii clinice în SUA.[7] Nu există dovezi că Iscadorul vindecă de cancer sau mărește calitatea vieții bolnavilor de cancer.[8][9][10][11]
Prin 1919 a avut un cabinet comun împreună cu alți doi medici, tot femei. În 1920, a cumpărat teren în Arlesheim, unde și-a deschis propria clinică, Klinisch-Therapeutisches Institut sau Institutul Clinico-Terapeutic, în anul următor. Un număr de alți medici s-au alăturat institutului, care a crescut constant în următorii ani ca prim centru de medicină antroposofică. În 1922, ea a fondat un cămin terapeutic pentru copii cu handicap mental. Haus Sonnenhof, tot în Arlesheim, a co-fondat un laborator farmaceutic, Weleda, care de atunci a devenit un producător semnificativ de medicamente și produse de îngrijire a sănătății.
În anul următor, Rudolf Steiner ia cerut lui Wegman să se alăture Consiliului Executiv al Societății Antroposofice, recent reformate la Goetheanum în Dornach, Elveția . Ea a mai condus și Secția Medicală a centrului de cercetare de la Goetheanum. Împreună, Wegman și Steiner au scris ceea ce urma să fie ultima carte a lui Steiner, "Extinderea Medicinei Practice" (edițiile anterioare au fost publicate ca Fundamentalele Terapiei), care a dat o bază teoretică noii medicamente pe care o dezvoltau. Cartea a fost scrisă parțial în timp ce Wegman avea grijă de Steiner, care era deja bolnav în stadiu terminal. Wegman a fondat o nouă revistă medicală, Natura, în anul următor.
În 1936, clinica a deschis o a doua casă în Ascona, Elveția. La scurt timp după aceea, dificultățile dintre Wegman și restul Consiliului Executiv au izbucnit și Wegman a fost rugat să părăsească consiliul; în plus, ea și un număr de susținători li sa retras calitatea de membru al Societății Antroposofice. Munca medicală a înflorit, totuși, iar Wegman a călătorit mult în sprijinul mișcării în creștere rapidă de a extinde limitele medicinei; ea a fost activă în special în Țările de Jos/Olanda și Anglia în acest timp.
Wegman a murit in Arlesheim în 1943, la vârsta de 67 de ani.
Note
[modificare | modificare sursă]- ^ a b c d Autoritatea BnF, accesat în
- ^ a b c d Ita Wegman, FemBio-Datenbank[*]
- ^ „Ita Wegman”, Gemeinsame Normdatei, accesat în
- ^ Autoritatea BnF, accesat în
- ^ Arlesheim Klinik, http://www.klinik-arlesheim.ch/de/klinik-arlesheim/
- ^ Kienle, Kiene and Albonico, Anthroposophic Medicine, Schattauer 2006 ISBN: 3-7945-2495-0, Chapter 3 and 6
- ^ „Mistletoe Extracts (PDQ®)”. National Cancer Institute. . Accesat în .
Although mistletoe was found to be therapeutically effective in most of the reported studies, many of the studies had one or more major design weaknesses as mentioned above that raised doubts about the reliability of the findings. These weaknesses include the following:
- ^ Quang, Tony S.; Taft, Michelle S.; Beriwal, Sushil (). Understanding The Principles and Practice of Legal Oncology. McGraw Hill LLC. p. 250. ISBN 978-1-260-47408-4. Accesat în .
- ^ Ades TB, ed. (). „Mistletoe”. American Cancer Society Complete Guide to Complementary and Alternative Cancer Therapies (ed. 2nd). American Cancer Society. pp. 424–428. ISBN 9780944235713.
Available evidence from well-designed clinical trials does not support claims that mistletoe can improve length or quality of life.
- ^ Lordick, Florian (). „Mistletoe Treatment for Cancer”. Deutsches Aerzteblatt Online. Deutscher Arzte-Verlag GmbH: 491–2. doi:10.3238/arztebl.2014.0491. ISSN 1866-0452.
Mistletoe has been used to treat cancer patients for a century, and this era, which has been mostly one of therapeutic impotence, is now ending. ... In the 1920s, the New England Journal of Medicine published multiple articles on the treatment of hypertension with mistletoe extracts (12), but, as the pathophysiology of hypertension became clearer and effective treatments for it were developed, mistletoe disappeared from cardiovascular medicine. Something similar may well happen in the domain of oncology.
- ^ de Giorgio A, Stebbing J (). „Mistletoe: for cancer or just for Christmas?”. Lancet Oncol. 14 (13): 1264–5. doi:10.1016/S1470-2045(13)70560-6. PMID 24275128.