Antonov An-2
An-2 | |
Antonov An-2 počas letu | |
Typ | poľnohospodárske a viacúčelové lietadlo |
---|---|
Výrobca | Kyjevský letecký závod č. 473 Dolgoprudniansky strojárenský závod WSK PZL Mielec Skupina leteckého priemyslu Chung-tu Spoločnosť leteckého priemyslu Š'-ťia-čuang |
Konštruktér | Oleg Antonov |
Prvý let | 31. augusta 1947 |
Zavedený | 1947 |
Charakter | v službe |
Hlavný používateľ | Sovietsky zväz KĽDR Čína a mnoho ďalších |
Výroba | 1947 – 1992 (v ZSSR/Ukrajine) 1957 – dodnes (v Číne) 1960 – 2002 (v Poľsku) |
Vyrobených | vyše 18 000 |
Varianty | Antonov An-3 |
Antonov An-2 (rus. Антонов Ан-2; v kóde NATO: „Colt“) je jednomotorový celokovový vzperový dvojplošník, poľnohospodárske a viacúčelové lietadlo vyvinuté v Sovietskom zväze po druhej svetovej vojne. V bývalom Česko-Slovensku je stroj známy aj pod prezývkou „Andula“.
Vznik a vývoj
Konštruktér Oleg Antonov začal už koncom druhej svetovej vojny s prácami na projekte viacúčelového poľnohospodárskeho lietadla. Antonov v tom čase ešte pôsobil v konštrukčnej kancelárii A. S. Jakovleva. 6. marca 1946 začala svoju činnosť Antonovova „vlastná“ konštrukčná kancelária. Od Ministerstva poľnohospodárstva dostala v tom čase požiadavky na nové lietadlo. Práce na projekte prebiehali veľmi rýchlo, pretože konštruktér naviazal na svoju predchádzajúcu činnosť v tejto oblasti letectva. Voľba pohonnej jednotky rozdelila konštruktérov na dva tábory. Jedni požadovali hviezdicový motor AŠ-21 s výkonom 559,4 kW (760 k), ten sa však zdal šéfkonštruktérovi pre dané účely slabý. On totiž presadzoval silnejší motor, a to AŠ-62 s výkonom 736 kW (1 000 k). Na koniec sa teda stavali prototypy s oboma motormi. Prvý prototyp, označený Sch-1 (Selskochozjajsvtennyj – poľnohospodársky), poháňaný slabším motorom AŠ-21 po prvýkrát vzlietol 31. augusta 1947. Krátko na to ho nasledoval aj druhý prototyp so silnejším motorom.
V novom výrobnom závode v Kyjeve začala v roku 1948 výroba overovacej série. V roku 1949 sa rozbehla veľkosériová výroba, pri ktorej bolo lietadlo schválené pod označením An-2. Vtedy boli už stroje vybavené výkonnejšími motormi AŠ-62IR s výkonom 736 kW (1 000 k). An-2 z Kyjeva sa počas sériovej výroby postupne objavili v dvanástich rôznych verziách, napríklad poľnohospodárske An-2SCh, ako An-2P pre 12 až 14 cestujúcich, transportné An-2T, fotoprieskumné An-2F, An-2S pre prepravu zranených či chorých, An-2ZA (An-6 Meteo) s turbokompresorom používané k výskumu horných vrstiev atmosféry, plavákový An-2V (niekedy označovaný ako An-4) pre potreby námorného letectva alebo An-2L a An-2PP určené k vyhľadávaniu a haseniu lesných požiarov. Výrobu v materskom závode ukončila v roku 1964 neveľká séria lietadiel An-2M s motormi AŠ-61R alebo AŠ-61M, posunutým podvozkom a novo tvarovanou väčšou zvislou chvostovou plochou. Počas 15 rokov bolo v Kyjeve vyrobených 5 000 lietadiel. Stroje verzie An-2M (modificirovannyj) a An-3 s turbovrtuľovým motorom boli vlastne pokusy o predĺženie životnosti základného typu. Lietadlá An-3 sa však už neuplatnili.
Výrobu lietadiel An-2 prevzal v roku 1959 poľský závod WSK Mielec, kde o rok neskôr začala sériová výroba dvoch základných verzií: dopravných An-2T a poľnohospodárskych An-2R. V roku 1960 bol dokončený prvý poľský An-2. Vlastným vývojom vznikli v Poľsku, napríklad An-2PF pre fotogrametriu, An-2PR slúžiaci ako lietajúca retranslačná stanica k prenosu televízneho signálu, An-2G pre geofyzikálny prieskum či plavákový An-2M. V rámci projektu M-15 vzniklo v Poľsku aj špeciálne skúšobné laboratórium určené pre skúšky prúdového motoru v poľnohospodárstve. Toto špeciálne laboratórium nieslo označenie LaLa-1. V roku 1973 bol do ZSSR slávnostne dodaný päťtisíci stroj. V Poľsku bolo vyrobených približne 9 000 lietadiel An-2.
Licenčná výroba lietadiel An-2 prebieha aj v Číne, kde sa An-2 pod označením Harbin Y-5 vyrába údajne dodnes. Celkový počet vyrobených kusov tak presahuje 18 000.
Nasadenie
Nezničiteľné „Anduly“ boli a sú vo veľkom počte používané v mnohých krajinách sveta a jednotlivé stroje prevzali aj používatelia v USA, Holandsku, Grécku a vo viacerých rozvojových krajinách. Na upravenom lietadle An-2 s turbokompresorom boli v rokoch 1953 – 1954 ustanovené dva svetové výškové rekordy v kategórii C-1-e (vrtuľové lietadlá s hmotnosťou 3 000 až 6 000 kg).
Na území bývalej Juhoslávie sa An-2 objavili aj v úlohách bombardovacích a bojových lietadiel. V Česko-Slovensku sú An-2 najznámejšie z činnosti u aeroklubov. An-2 používali u nás aj ČSA, Slov-Air a vojenské letectvo.
Pri použití ako poľnohospodárske stroje sa využívali s namontovaným práškovacím zariadením pod spodnými krídlami na postreky poľnohospodárskych kultúr a lesných porastov. Pri takomto použití väčšinou lietali 5 metrov nad zemou prípadne 10 metrov nad lesnými porastami.[1]
Verzie
- An-2F – pokusná verzia so streliskom v zadnej časti a s dvojitou zvislou chvostovou plochou
- An-2L – špeciálna hasičská verzia
- An-2M – plaváková verzia
- An-2P – dopravná verzia pre 12 cestujúcich
- An-2PK – dopravná verzia pre 6 cestujúcich
- An-2PP – špeciálna plaváková protipožiarna verzia
- An-2P-Photo – fotogrametrická verzia
- An-2R – poľnohospodárska verzia (pre 1 300 kg chemikálií)
- An-2S – sanitná verzia (6 nosidiel a zdravotnícky personál)
- An-2T – transportná verzia (1 500 kg nákladu alebo 12 cestujúcich)
- An-2TD – výsadková verzia
- An-2TP – nákladná verzia
- An-2ZA – špeciálna verzia pre meteorologické merania a pozorovania vo veľkých výškach
- An-3 – verzia s turbomotorom Glušenko TVD-20 a s trojlistovou vrtuľou
- An-6 Meteo – verzia na prieskum počasia
- Nan-čchang Y-5 – čínska licenčná verzia
- Nan-čchang Y-5N – štandardná verzia
- Nan-čchang Y-5C – výsadková verzia
- Feng Šou-2 – neskoršia čínska verzia
Používatelia
Vojenskí
- Vzdušné sily Čínskej ľudovej oslobodzovacej armády
- Námorné letectvo Čínskej ľudovej oslobodzovacej armády
Civilní
- Aeroflot
- 2nd Arkhangelsk United Aviation Division
- 2nd Sverdlovsk Air Enterprise
- Orenair
- Polar Airlines
- Polet
- UTair Aviation
- Antonov Club Avianna
- Vietnam Civil Aviation Department – neskôr ako Vietnam Civil Aviation (teraz Vietnam Airlines)
Špecifikácie (An-2)
Technický popis
Antonov An-2 je jednomotorový vzperový dvojplošník pre dvojčlennú posádku a 12 cestujúcich, prípadne náklad do hmotnosti 1 200 kg. Kovová kostra krídel a pevných a pohyblivých chvostových plôch je potiahnutá duralom a plátnom. Trup tvorí kovová polškrupina, krycie plechy sú duralové. Hviezdicový motor poháňa kovovú nastaviteľnú štvorlistú vrtuľu s nastaviteľným uhlom nábehu. Hlavné podvozkové nohy umiestnené na rozhraní krídel a trupu sú pevné. Zadné ostrohové koleso je ovládateľné[2].
Technické údaje
- Posádka: 1–2
- Kapacita: 12 cestujúcich
- Dĺžka: 12,40 m
- Rozpätie:
- Horné krídlo: 18,18 m
- Dolné krídlo: 14,20 m
- Výška: 4,10 m
- Plocha krídel: 71,52 m²
- Hmotnosť prázdneho lietadla: 3 450 kg
- Vzletová hmotnosť: 5 500 kg
- Užitočné zaťaženie: 2 140 kg
- Pohonná jednotka: 1 × vzduchom chladený hviezdicový deväťvalec Švecov AŠ-62IR s výkonom 736 kW (1 000 k)
Výkony
- Maximálna rýchlosť: 258 km/h
- Cestovná rýchlosť: 185 km/h
- Pristávacia rýchlosť: 85 km/h
- Pádová rýchlosť: ~ 50 km/h
- Dolet: 900 km
- Dostup: 4 400 m
- Stúpavosť: 3,5 m/s
- Pomer výkon/hmotnosť: 136 W/kg
Referencie
Iné projekty
Commons ponúka multimediálne súbory na tému Antonov An-2
Externé odkazy
Zdroj
- MODELÁŘ a MODELY č. 9/1997, str. 10
- RC modely č. 6/1998, str. 42