Droba (hornina)
Droba | |
Spodnokambrické droby z lokality Lochranza v Spojenom kráľovstve | |
Zloženie | |
---|---|
Hlavné minerály | ílové minerály, kremeň, živce, muskovit, úlomky hornín |
Akcesórie | limonit, hematit, illit |
Vlastnosti | |
Textúra | psamitická |
Farba | sivá, tmavá |
Droba je slabo vytriedený pieskovec s obsahom základnej hmoty vyšším ako 15%[1]. Základnú hmotu drôb tvoria väčšinou ílové minerály a silt. Pieskové zrná predstavuje zmes živcov, kremeňa, sľúd a úlomkov hornín (tzv. litických úlomkov).
Slovo droba je odvodené od drobných úlomkov, ktoré tvoria horninu[2]. Nemecký termín grauwacke použil po prvýkrát G. S. O. Lazius v roku 1789 podľa starého baníckeho výrazu z pohoria Harz[3].
Zloženie
[upraviť | upraviť zdroj]Droby sú považované za textúrne nezrelé horniny. Sú nevytriedené, bežné sú slabo opracované zrná a obsahujú často i zrná obliakov (nad 2 mm v priemere). Piesčité zrná väčšinou tvoria živce (plagioklasy aj ortoklasy), kremeň, muskovit a litické (horninové) úlomky. Horninové úlomky najčastejšie predstavujú rohovce, kryštalické bridlice alebo fragmenty metamorfovaných či vyvretých hornín. Základná hmota, ktorej tvorí 15 – 75% horniny tvoria ílové minerály alebo kremitá, zriedkavo i vápnitá či železitá hmota. Akcesórie často tvorí pyrit, granáty, biotit, chlorit, turmalíny, epidot, apatit, hornblend alebo augit. Hornina má sivú, hnedú, čiernu až žltkastú farbu.
Ak niektorý z minerálov tvorí 5 – 10 % všetkých piesčitých zŕn, môže byť jeho názov použitý ako prídavné meno pred slovom droba (napr. muskovitická droba, muskoviticko-kremitá droba atď.)[4].
Vznik
[upraviť | upraviť zdroj]Droby najčastejšie vznikajú v morskom prostredí. Tvoria podstatnú časť turbiditov, kde sa striedajú s ílovcami a bridlicami. Niekedy asociujú aj s čiernymi bridlicami. Turbiditné prúdy prinášajú z šelfu pri silných búrkach alebo zemetraseniach rôznorodý materiál – piesok, silt, íl ale aj štrk. Všetok tento siliciklastický materiál môže tvoriť droby. Droby sa usadzujú vo vzdialenejších častiach turbiditných vejárov, často v nich pozorovať gradačné zvrstvenie, ojedinele aj schránky plytkovodných organizmov, ktoré turbiditný prúd strhol z okraja šelfu[5].
Droby sú časté v oblastiach vulkanických oblúkov, alebo území kde zvetrávajú bázické vulkanity. Časté sú na aktívnych kontinentálnych okrajoch (predoblúkové, vnútrooblúkové aj zaoblúkové panvy). Zvetrávaním bázických hornín vznikajú horniny s prevahou ílov, takéto droby potom obsahujú iba nepatrnú prímes kremeňa[6].
Výskyt
[upraviť | upraviť zdroj]Na Slovensku sú časté v karbónskych horninách gemerika, veporika aj hronika[5]. Bežné sú tiež v paleogénnych sedimentoch flyšového pásma.
V Česku sú známe z proterozoických sedimentov barrandienu alebo na Morave a Sliezsku z hornín spodného karbónu tzv. kulmskej fácie. Známe sú i z Alpskej Grauwackenzone[5].
Rozšírené sú napr. aj vo Walese a na juhu Škótska, v Longfordskom masíve v Írsku a Lake District v Anglicku.
Referencie
[upraviť | upraviť zdroj]- ↑ Vozárová, A., 2009: Petrografia sedimentárnych hornín. Univerzita Komenského, Bratislava, 173 s.
- ↑ Jedickeová, L., 2003, Nerasty a horniny. Ottovo nakladatelství - Cesty, Praha, 192 s.
- ↑ Přehled názvů hornin [online]. geologie.estranky.cz, [cit. 2011-07-16]. Dostupné online.
- ↑ Nichols, G., 2009, Sedimentology and stratigraphy. Willey-Blackwell, Chichester, 419 s.
- ↑ a b c Mišík, M., Chlupáč, I., Cicha, I., 1985, Historická a stratigrafická geológia. SPN, Bratislava, 541 s.
- ↑ Bjørlykke, K., Jahren, J., 2010, Chapter 4 Sandstones and Sandstone Reservoirs. in Bjørlykke, K., Petroleum Geoscience: From Sedimentary Environments to Rock Physics. Springer, Heidelberg Dordrecht, s. 113 – 140
Iné projekty
[upraviť | upraviť zdroj]Commons ponúka multimediálne súbory na tému Droba (hornina)