John James Rickard Macleod
John James Rickard Macleod | |
škótsky fyziológ | |
| |
Narodenie | 6. september 1876 Clunie, Spojené kráľovstvo |
---|---|
Úmrtie | 16. marec 1935 (58 rokov) Aberdeen, Spojené kráľovstvo |
Odkazy | |
Commons | |
John James Rickard Macleod (* 6. september 1876, Clunie, Spojené kráľovstvo – † 16. marec 1935, Aberdeen) bol škótsky fyziológ. V roku 1923 získal Nobelovu cenu za fyziológiu alebo medicínu za objav inzulínu.
Životopis
[upraviť | upraviť zdroj]Macleod sa narodil v Clunie, blízko mestečka Dunkeld v Škótsku. Bol synom reverenda Roberta Macleoda.
V roku 1898 získal doktorát na Univerzite v Aberdeene. Neskôr odišiel pracovať na Lipskú univerzitu. V roku 1899 sa stal asistentom fyziológie na Londýnskej škole a v roku 1902 sa stal profesorom biochémie. V roku 1903 sa stal profesorom fyziológie na Univerzite Western Reserve v Clevelande v štáte Ohio. V roku 1918 bol zvolený za profesora fyziológie na Univerzite v Toronte v Kanade.
Práca
[upraviť | upraviť zdroj]Macleodova hlavná práca bola o metabolizme sacharidov. Spolu s Frederickom Bantingom a Charlesom Bestom objavili inzulín, ktorý sa používa proti diabetu. Za túto prácu boli Macleod a Banting ocenení Nobelovou cenou za fyziológiu alebo medicínu.
Napísal jedenásť kníh, vrátane Recent Advances in Physiology (1905); Diabetes: its Pathological Physiology (1925); a Carbohydrate Metabolism and Insulin. (1926)
Poslucháreň na Lekárskej fakulte na univerzite v Toronte je pomenovaná na jeho pamiatku.
Iné projekty
[upraviť | upraviť zdroj]Commons ponúka multimediálne súbory na tému John James Rickard Macleod
Externé odkazy
[upraviť | upraviť zdroj]