Locarno
Locarno (tal. Locarno) | ||
mesto | ||
|
||
Štát | ||
---|---|---|
Kantón | Ticino | |
Okres | Locarno | |
Nadmorská výška | 200 m n. m. | |
Súradnice | 46°10′S 8°48′V / 46,167°S 8,800°V | |
Rozloha | 19,4 km² (1 940 ha) | |
Obyvateľstvo | 15 303 (31.12.2011) | |
Hustota | 788,81 obyv./km² | |
Časové pásmo | SEČ (UTC+1) | |
- letný čas | SELČ (UTC+2) | |
PSČ | 6600 | |
Poloha mesta v rámci Švajčiarska
| ||
Wikimedia Commons: Locarno | ||
Webová stránka: www.locarno.ch | ||
OpenStreetMap: mapa | ||
Portál, ktorého súčasťou je táto stránka: | ||
Locarno je mesto situované na juhu Švajčiarska v talianskojazyčnom kantóne Ticino pri severnom brehu jazera Lago Maggiore na úpätí Álp. V Locarne žije vyše 15-tisíc obyvateľov. V roku 1925 tu boli medzi zástupcami Veľkej Británie, Nemecka, Talianska, Francúzska, Belgicka, Poľska a Česko-Slovenska podpísané locarnské dohody, ktoré zmluvne zaručili západné hranice Nemecka, hranice s Poľskom a ČSR zaručené neboli.
Klíma
[upraviť | upraviť zdroj]Locarno býva považované za najteplejšie miesto Švajčiarska. Meteostanica Locarno-Monti zaznamenáva vďaka ochrannej hradbe hôr od severných vetrov a zmierňujúcemu teplotnému vplyvu jazera ročnú priemernú teplotu 12,4 ˚C, kým priemer v centrálnom Švajčiarsku je 7 až 9 ˚C. V Locarne sa darí mnohým južným rastlinám, ku ktorým patria aj niektoré odolné palmy a citrónovníky (ide o najsevernejšiu oblasť pestovania citrusov v Európe), v oblasti sa dokonca pestuje ryža. Vďaka miernej klíme je Locarno obľúbenou turistickou destináciou.
Pamätihodnosti
[upraviť | upraviť zdroj]Najznámejšia pamiatka Locarna je kostol Madonna del Sasso stojaci nad mestom v Orseline a zároveň je to aj najobľúbenejšie pútnické miesto taliansky hovoriaceho Švajčiarska.
Založenie kostola Madonna del Sasso súvisí so zjavením Panny Márie františkánskemu mníchovi menom Bartolomeo d'Ivrea v noci zo 14. na 15. augusta 1480. Pútnický kostol je známy vďaka svojmu vybaveniu (nachádza sa v ňom množstvo umeleckých diel). Okrem toho je tu aj vyhliadka s impozantným výhladom na mesto a jazero.
Kostol spája koľajová lanovka s centrom mesta za 5 minút. Z Orseliny sa dá pokračovať kabínovou lanovkou do prestupnej stanice Cardada (1 340 m n. m.) odkiaľ ďalej vedie sedačková lanovka na vrch Cimetta (1 670 m n. m.). Za jasného počasia je odtiaľ nezabudnuteľný výhľad na mesto.
Dôležitou pamiatkou mesta je hrad Castello Visconteo, ktorý pochádza z 12. storočia. V roku 1342 napadol hrad rod Visconti z Milána, ktorému stavba vďačí za dnešný názov, a dobyli ho. Do dnešnej doby sa zachovala len jedna pätina pôvodného hradu. Veľká časť zachovanej stavby pochádza z 15. a 16. storočia, z času založenia hradu existujú už len základy. Na hrade je Museo Civico, bohatá archeologická zbierka s mnohými pamiatkami, ktoré pochádzajú až z obdobia Rímskej Ríše (Otvorené od apríla do októbra).
Centrom mesta je hlavné námestie Piazza Grande. Konajú sa tu každoročne open-air koncerty (Moon and Stars) a vždy v auguste aj Medzinárodný filmový festival. Na námestí sa nachádza množstvo obchodov, reštaurácií a kaviarní.
Doprava
[upraviť | upraviť zdroj]Locarno je koncový bod dvoch železničných liniek, ktoré však nekončia presne v Locarne ale v susednom Muralte, kde sa nachádza železničná stanica. Normálnorozchodná dráha (SBB) dosahuje pozemnú koncovú stanicu z východu od Bellinzony. Úzkorozchodná železnica Centovalli (FART) z Domodossoly dosahuje koncový bod zo západu, avšak od roku 1990 neprechádza už cez mesto, ale vedie podzemnou dráhou do vlastnej koncovej stanice. Táto podzemná stanica leží v areáli SBB v Muralte. V tesnej blízkosti stanice je východiskový bod autobusových liniek FART, ktoré obsluhujú vedľajšie údolia.
Na jazere Lago Maggiore funguje počas sezóny lodná doprava (Navigazione Laghi), ktorá spája Locarno s mestami vo švajčiarskej (Ascona, Tenero, Brissago, Magadino) ale aj talianskej časti jazera (Cannobio, Luino, Stresa, Arona).
Pozri aj
[upraviť | upraviť zdroj]Iné projekty
[upraviť | upraviť zdroj]Commons ponúka multimediálne súbory na tému Locarno
Externé odkazy
[upraviť | upraviť zdroj]- Locarno po nemecky, francúzsky a taliansky v Historickom slovníku o Švajčiarsku