Petar Bojović
Petar Bojović | |
---|---|
Petar Bojović | |
Rojstvo | 16. julij 1858[1] Miševići, Osmanski imperij |
Smrt | 19. januar 1945[2] (86 let) Beograd, Demokratična federativna Jugoslavija[3] |
Državljanstvo | |
Poklic | častnik, prevajalec, pisatelj |
Petar Bojović (srb. Петар Бојовић), srbski general, * 16. julij 1858, Miševiči, Srbija, † 19. januar 1945, Beograd, Srbija.
Sodeloval je v vseh oboroženih srbskih konfliktih med letoma 1876 in 1918:
- dveh osvobodilnih vojnah proti Turkom (1876, 1877-1878)
- srbsko-bolgarski vojni (1885)
- dveh balkanskih vojnah (1912, 1913)
- balkanskem bojišču (1914-1915)
- solunski fronti (1915-1918).
Leta 1916 je med težkim umikom preko Albanije nasledil bolnega generala Radomirja Putnika in postal načelnik štaba Vrhovne komande srbske vojske. Zaradi nesoglasij z zavezniki je položaj zapustil leta 1918 in ponovno prevzel poveljevanje prvi armadi. Posebej se je odlikoval na solunski fronti, ko je s prvo armado srbske vojske prebil frontno črto in osvobodil oz. zasedel Prokuplje, Niš, Sofijo in Beograd. Tedaj so ga povzdignili v vojvodo (feldmaršala). Leta 1921 je nasledil mesto načelnika generalštaba za pokojnim generalom Mišićem. Upokojil se je leto kasneje.
Sklici
[uredi | uredi kodo]- ↑ Find a Grave — 1996.
- ↑ https://pantheon.world/profile/person/Petar_Bojović
- ↑ Record #140737170 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
Glej tudi
[uredi | uredi kodo]Zunanje povezave
[uredi | uredi kodo]- Rojeni leta 1858
- Umrli leta 1945
- Srbski generali
- Nosilci reda svetega Mihaela in svetega Jurija
- Nosilci reda Karađorđeve zvezde
- Nosilci reda belega orla
- Nosilci reda svetega Save
- Nosilci reda jugoslovanske krone
- Nosilci reda Franca Jožefa
- Nosilci reda svetega Mavricija in Lazarja
- Nosilci reda svetega Jurija
- Nosilci legije časti