Егон Шиле
Егон Шиле | |
---|---|
Аутопортрет Егона Шилеа | |
Лични подаци | |
Датум рођења | 12. јун 1890. |
Место рођења | Тулн, Аустроугарска |
Датум смрти | 31. октобар 1918.28 год.) ( |
Место смрти | Беч, Аустроугарска |
Егон Шиле (нем. Egon Schiele; Тулн, 12. јун 1890 — Беч, 31. октобар 1918) био је аустријски сликар.
Биографија
[уреди | уреди извор]По завршетку основне школе, уписао је 1906. године сликарство и цртање на Академију лепих уметности у Бечу, али се убрзо разочарао њеним конзервативизмом. Убрзо је срео сликара Густава Климта, који је надаље утицао на његов рад и живот. Шиле је напустио Академију 1909. године и основао Нову уметничку групу са другим незадовољним студентима.
Сликао је углавном у маниру сецесије, под Климтовим утицајем. Учествује на сецесионистичким изложбана током следећих година (1909. Kunstschau, Беч; 1911. и касније, Минхен).
Већ око 1910. слика портрете и пејзаже и у експресионистичком маниру и постаје тражен сликар, са одговорајућом зарадом. Томе је допринело пријатељство са ликовним критичарем Артуром Реслингом и колекционарем Хајнрихом Бенешом.
Године 1911. напушта Беч и живи у малим селима, са седамнаеcтогодишњом пријатељицом. Води нонконформистички начин живота, па га из првог села протерују, а у другом хапсе 1912. године због завођења малолетнице. Приликом претреса студија нађен је велики број еротских цртежа и слика. Суд га не осуђује због завођења, већ због порнографије која је била доступна деци. Осуђен је на 24 дана затвора, која је издржао.
Наставио је да излаже са својом Новом уметничком групом: у Прагу 1910. и Будимпешти 1912. године. Прву самосталну изложбу имао је у Минхену 1913. године, а следећу у Паризу 1914. године.
Године 1915. године оженио се комшиницом Едит Хармс, која је потекла из средњег сталежа. Исте године мобилисан је у аустријску војску, али је наставио да слика брзим темпом.
Велику славу доживео је на 49. изложби Сецесије у Бечу 1918. године: прихваћено му је педесет радова и изложено у главном холу. Цене његових слика су поново порасле.
Умро је 31. октобра 1918. године од шпанске (птичије) грознице. Само три дана раније умрла је и Едит од исте болести.
Његове слике данас достижу високе цене, и до осмоцифрених доларских износа.