Алфред Кастлер
Алфред Кастлер | |
---|---|
Лични подаци | |
Датум рођења | 3. мај 1902. |
Место рођења | Гебвилер, Немачко царство |
Датум смрти | 7. јануар 1984.81 год.) ( |
Место смрти | Бандол, Француска |
Научни рад | |
Поље | Физика |
Награде | Нобелова награда за физику (1966) |
Алфред Кастлер (фр. Alfred Kastler, 3. мај 1902. – 7. јануар 1984) био је француски физичар, који је 1966. године добио Нобелову награду за физику[1][2][3][4] „за откриће и развој оптичких метода за проучавање Херцових резонанци у атомима”.[5]
Професор Кастлер је умро 7. јануара 1984. године у Бандолу, Француска.[6]
Биографија
[уреди | уреди извор]Кастлер је рођен у Гебвилеру (Алзас, Немачко царство), а касније је похађао Лицеј Бартолди у Колмару, Алзас, и Вишу нормалну школу у Паризу 1921. Након студија, 1926. је почео да предаје физику на Лицеју у Милузу, а затим предавао на Универзитету у Бордоу, где је био универзитетски професор до 1941. Жорж Бруа га је замолио да се врати у Вишу нормалну школу, где је коначно добио катедру 1952. године.
Сарађујући са Жаном Броселом,[7][8][9] истраживао је квантну механику,[10][11][12] интеракцију између светлости и атома и спектроскопију.[13][14][15] Кастлер је, радећи на комбинацији оптичке[16][17][18][19][20][21][22] и магнетне резонанце,[23][24][25][26][27] развио технику „оптичког пумпања“.[28][29][30] Ти радови су довели до комплетирања теорије ласера и масера.[31][32]
Он је добитник Нобелове награде за физику 1966. године „за откриће и развој оптичких метода за проучавање Херцових резонанција у атомима“.
Он је био председник одбора Институт за теоријску и примењену оптику и био је први председник невладине организације (НВО) Акција против глади.[33][34][35]
Кастлер је писао и поезију (на немачком). Године 1971, објавио је Europe, ma patrie: Deutsche Lieder eines französischen Europäers (тј. Европа, моја домовина: немачке песме француског Европљанина). Године 1976, Кастлер је изабран у Америчко филозофско друштво.[36] Године 1978, постао је страни члан Краљевске холандске академије уметности и наука.[37] Године 1979, Кастлер је награђен медаљом Вилхелма Екснера.[38]
Лабораторија Кастлер-Бросел
[уреди | уреди извор]Професор Кастлер је провео већи део своје истраживачке каријере на Вишој нормалној школи у Паризу, где је започео каријеру после рата са својим учеником, Жаном Броселом, у малој истраживачкој групи за спектроскопију.
Током четрдесет година које су уследиле, ова група је обучила многе младе физичаре и имала значајан утицај на развој науке атомске физике у Француској. Херцијанска спектроскопска лабораторија је тада преименована у Лабораторија Кастлер-Бросел 1994. године и добила је део своје лабораторије на Универзитету Пјер и Марија Кири углавном на Вишој нормалној школи.
Професор Кастлер је умро 7. јануара 1984. у Бандолу, Француска.[39]
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ „Alfred Nobel – The Man Behind the Nobel Prize”. Nobel Foundation.
- ^ „The Nobel Prize Awarders”. web.archive.org. 15. 10. 2008. Архивирано из оригинала 15. 10. 2008. г. Приступљено 4. 2. 2019.
- ^ „The Nobel Prize Award Ceremonies”. web.archive.org. 22. 8. 2008. Архивирано из оригинала 22. 08. 2008. г. Приступљено 4. 2. 2019.
- ^ „The Nobel Prize”. Nobel Foundation. Приступљено 4. 2. 2019.
- ^ „The Nobel Prize in Physics 1966”. NobelPrize.org (на језику: енглески). Приступљено 21. 12. 2018.
- ^ Sullivan, Walter (8. 1. 1984). „Dr. Alfred Kastler, 81, Nobel Prize-Winner, Dies”. The New York Times. Приступљено 2010-11-06.
- ^ Cohen-Tannoudji, Claude (децембар 2003). „Obituary: Jean Brossel”. Physics Today. 56 (12): 81—82. doi:10.1063/1.4776720.
- ^ Laloë, Franck (20. 3. 2003). „Obituary: Jean Brossel (1918–2003)”. Nature. 422 (6929): 274. Bibcode:2003Natur.422..274L. PMID 12646909. S2CID 36891325. doi:10.1038/422274a
.
- ^ „CNRS – Médailles d'or”. Архивирано из оригинала 2011-01-20. г. Приступљено 2014-07-30.
- ^ Feynman, Richard; Leighton, Robert; Sands, Matthew (1964). The Feynman Lectures on Physics. 3. California Institute of Technology. ISBN 978-0201500646. Приступљено 19. 12. 2020.
- ^ Jaeger, Gregg (септембар 2014). „What in the (quantum) world is macroscopic?”. American Journal of Physics. 82 (9): 896—905. Bibcode:2014AmJPh..82..896J. doi:10.1119/1.4878358.
- ^ Born, M. (1926). „Zur Quantenmechanik der Stoßvorgänge” [On the Quantum Mechanics of Collision Processes]. Zeitschrift für Physik. 37 (12): 863—867. Bibcode:1926ZPhy...37..863B. S2CID 119896026. doi:10.1007/BF01397477.
- ^ Duckett, Simon; Gilbert, Bruce (2000). Foundations of Spectroscopy. Oxford Science Publications. ISBN 978-0198503354.
- ^ Bartusiak, Marcia (2017-06-27), „Einstein's Unfinished Symphony: The Story of a Gamble, Two Black Holes, and a New Age of Astronomy”, Einstein’s Unfinished Symphony (на језику: енглески), Yale University Press, ISBN 9780300228120, OCLC 1039140043, doi:10.12987/9780300228120, Приступљено 2023-05-22 Google Books
- ^ The Oxford American College Dictionary. G.P. Putnam's Sons. 2002. ISBN 9780399144158. OCLC 48965005.
- ^ Fox, A.G.; Li, T. (1961). „Resonant modes in a maser interferometer”. Bell Syst. Tech. J. 40 (2): 453—488. doi:10.1002/j.1538-7305.1961.tb01625.x.
- ^ Ismail, N.; Kores, C. C.; Geskus, D.; Pollnau, M. (2016). „Fabry-Pérot resonator: spectral line shapes, generic and related Airy distributions, linewidths, finesses, and performance at low or frequency-dependent reflectivity”. Optics Express. 24 (15): 16366—16389. Bibcode:2016OExpr..2416366I. PMID 27464090. doi:10.1364/OE.24.016366
.
- ^ Lotsch, H.K.V. (1968). „The Fabry-Perot resonator Part I”. Optik. 28: 65—75.
- ^ Lotsch, H.K.V. (1969). „The Fabry-Perot resonator Part II”. Optik. 28: 328—345.
- ^ Lotsch, H.K.V. (1969). „The Fabry-Perot resonator. Part III”. Optik. 28: 555—574.
- ^ Lotsch, H.K.V. (1969). „The Fabry-Perot resonator. Part IV”. Optik. 29: 130—145.
- ^ Lotsch, H.K.V. (1969). „The Fabry-Perot resonator Part V”. Optik. 29: 622—623.
- ^ Hoult, D. I.; Bhakar, B. (1997). „NMR signal reception: Virtual photons and coherent spontaneous emission”. Concepts in Magnetic Resonance. 9 (5): 277—297. doi:10.1002/(SICI)1099-0534(1997)9:5<277::AID-CMR1>3.0.CO;2-W.
- ^ Rabi, I.I.; Zacharias, J.R.; Millman, S.; Kusch, P. (1938). „A New Method of Measuring Nuclear Magnetic Moment”. Physical Review. 53 (4): 318—327. Bibcode:1938PhRv...53..318R. doi:10.1103/PhysRev.53.318
.
- ^ „The Nobel Prize in Physics 1944”. NobelPrize.org.
- ^ Filler, Aaron (2009). „The History, Development and Impact of Computed Imaging in Neurological Diagnosis and Neurosurgery: CT, MRI, and DTI”. Nature Precedings. doi:10.1038/npre.2009.3267.5
.
- ^ „The Nobel Prize in Physics 1952”. NobelPrize.org.
- ^ Taylor, Nick (2000). LASER: The inventor, the Nobel laureate, and the thirty-year patent war. New York: Simon & Schuster. ISBN 0-684-83515-0. Page 56.
- ^ Demtroder, W. (1998). Laser Spectroscopy: Basic Concepts and Instrumentation. Berlin: Springer.
- ^ „Lamp 4462” (gif). sintecoptronics.com. Приступљено 2018-12-27.
„Lamp 5028” (gif). sintecoptronics.com. Приступљено 2018-12-27. - ^ Townes, Charles H. (1964-12-11). „Production of coherent radiation by atoms and molecules - Nobel Lecture” (PDF). The Nobel Prize. стр. 63. Архивирано (pdf) из оригинала 2020-08-27. г. Приступљено 2020-08-27. „We called this general type of system the maser, an acronym for microwave amplification by stimulated emission of radiation. The idea has been successfully extended to such a variety of devices and frequencies that it is probably well to generalize the name - perhaps to mean molecular amplification by stimulated emission of radiation.”
- ^ Mario Bertolotti (2004). The History of the Laser. CRC Press. стр. 180. ISBN 978-1420033403.
- ^ „About Action Against Hunger Canada | Action Against Hunger”. actioncontrelafaim.ca (на језику: енглески). Приступљено 2017-07-27.
- ^ „Mr. Ashwini Kakkar elected chairman of Action Against Hunger's International network”.
- ^ Desjeux, JF; Briend, A; Prudhon, C; Greletty, Y; Golden, MH (1998). „Definition and evaluation of therapeutic food for severely malnourished children in situations of humanitarian emergencies”. Bull Acad Natl Med. 182 (8): 1679—90; discussion 1691—5. PMID 10188315.
- ^ „APS Member History”. search.amphilsoc.org. Приступљено 2022-07-25.
- ^ „A.H.F. Kastler (1902 - 1984)”. Royal Netherlands Academy of Arts and Sciences. Приступљено 19. 7. 2015.
- ^ Editor, ÖGV. (2015). Wilhelm Exner Medal. Austrian Trade Association. ÖGV. Austria.
- ^ Sullivan, Walter (8. 1. 1984). „Dr. Alfred Kastler, 81, Nobel Prize-Winner, Dies”. The New York Times. Приступљено 2010-11-06.
Литература
[уреди | уреди извор]- Nobelstiftelsen (1972). Nobel Lectures, Physics 1963–1970. Amsterdam: Elsevier Publishing Company. ISBN 0-444-40993-9.
- Kastler A (октобар 1967). „Optical Methods for Studying Hertzian Resonances”. Science. 158 (3798): 214—221. Bibcode:1967Sci...158..214K. PMID 17839496. doi:10.1126/science.158.3798.214.
- Kastler A (јул 1950). „Applications of polarimetry to infra-red and micro-wave spectroscopy”. Nature. 166 (4211): 113. Bibcode:1950Natur.166..113K. PMID 15439165. S2CID 4192600. doi:10.1038/166113a0
.
- J.R. Singer, Masers, John Whiley and Sons Inc., 1959.
- J. Vanier, C. Audoin, The Quantum Physics of Atomic Frequency Standards, Adam Hilger, Bristol, 1989.
- Boris I. Kochelaev (1995). The beginning of paramagnetic resonance. World Scientific. стр. 100. ISBN 981-02-2114-2.
- S.A. Altshuler (1952). Soviet Physics Doklady (на језику: руски). 85: 1235.
- Proctor, W.; Tanttila, W. (1955). „Saturation of Nuclear Electric Quadrupole Energy Levels by Ultrasonic Excitation”. Physical Review. 98 (6): 1854. Bibcode:1955PhRv...98Q1854P. doi:10.1103/PhysRev.98.1854.
- S. A. Altshuler; B. I. Kochelaev; A. M. Leushin (1961). „Paramagnetic absorption of sound”. Soviet Physics Uspekhi (на језику: руски). 75 (3): 459.
- Jacobsen, E.; Shiren, N.; Tucker, E. (1959). „Effects of 9.2-kMc/sec Ultrasonics on Electron Spin Resonances in Quartz”. Physical Review Letters. 3 (2): 81. Bibcode:1959PhRvL...3...81J. doi:10.1103/PhysRevLett.3.81.
- Акустический парамагнитный резонанс (in Russian)
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]- Алфред Кастлер на сајту Nobelprize.org including the Nobel Lecture, December 12, 1966 Optical Methods for Studying Hertzian Resonances
- Alfred Kastler biography at Timeline of Nobel Winners
- Алфред Кастлер на сајту MGP (језик: енглески)