Валериј Карпин
Валериј Карпин | |||
---|---|---|---|
Валериј Карпин | |||
Лични подаци | |||
Пуно име | Валериј Георгијевич Карпин | ||
Датум рођења | 2. фебруар 1969. | ||
Место рођења |
Нарва, Естонска ССР, СССР | ||
Позиција | везни | ||
Сениорска каријера | |||
Године | Клуб | Наст. | (Гол) |
1986-1987 1988 1989 1990-1994 1994-1996 1996-1997 1997-2002 2002-2005 |
Спорт Талин ЦСКА Москва Факел Вороњеж Спартак Москва Реал Сосиједад Валенсија Селта Виго Реал Сосиједад |
25 3 25 116 72 36 168 107 |
(1) (0) (7) (29) (16) (6) (26) (20) |
Репрезентативна каријера | |||
1992 1992-2003 |
ЗНД Русија |
1 72 |
(0) (17) |
Тренерска каријера | |||
2009—2014 2014—2015 2015—2016 2017—2021 2021— 2022— |
Спартак Москва Мајорка Торпедо Армавир Ростов Русија Ростов |
Валериј Георгијевич Карпин (рус. Валерий Георгиевич Карпин; Нарва, 2. фебруар 1969) бивши је руски фудбалер и фудбалски тренер.
Постигао је први гол за репрезентацију Русије након распада Совјетског Савеза, у победи од 2:0 против Мексика 17. августа 1992. године. Сматра се за једног од најбољих играча у историји руске репрезентације.[1][2]
Каријера
[уреди | уреди извор]Младе године
[уреди | уреди извор]Са осам година је ишао у фудбалску школу у Нарви, а његов први тренер је био Јури Шаламов. Играо је за репрезентације Естонске ССР и на турнирима млађих категорија. Такође је играо хокеј и са 12 година је био члан дечијег тима Совјетског Савеза. У доби од 15 година преселио се у спортску школу Калињинског округа у Талину, одакле је прешао у локални фудбалски клуб Звезду.
Са 17 година је играо за талински фудбалски клуб „Спорт”, који је наступао у другој лиги Совјетског Савеза, а главни тренер је био Валериј Овчињиков. Годину дана касније, играо је на турниру Балтичког војног округа у Лавову, одакле је отишао у ЦСКА из Москве. У првом тиму као млад играч није изборио место, тако да је прекомандован у резервни тим ЦСКА-2.
Године 1989, на крају војне службе, играо је за Факел Вороњеж, на позицији везног играча.[3]
Клупска каријера
[уреди | уреди извор]Године 1990. потписао је за московски Спартак, где га је позвао Валентин Покровски. Карпин је добио 60 рубаља за прву плату у клубу. Главни тренер Олег Романцев је Карпина померио на десно крило и средину терена. Карпин је дебитовао за клуб у утакмици са ЦСКА из Москве и био је двоструки асистент.[3] У Спартаку Карпин је освојио три пута првенство Русије.
Након Светског првенства у Сједињеним Државама прешао је у Шпанију. Први клуб Карпина био је баскијски Реал Сосиједад. Остао је две године у клубу и постигао шеснаест голова.[4]
Године 1996. прешао је из Реал Сосиједада у Валенсију. На 36 одиграних утакмица постигао је шест голова.
Од 1997. до 2002. године играо је за Селту. Часопис Дон Балон га је прогласио за најбољег универзалног играча у првенству Шпаније за сезону 1998/99.
За Селту је играо 168 утакмица и постигао 26 голова. Руски спортисти су изједначени са играчима из Европске уније само резултатом афере "Симутенков" 2005. године.[5]
Репрезентација
[уреди | уреди извор]За репрезентацију Русије наступао је од 1992. до 2003. године, одиграо је 72 утакмице и постигао 17 голова. Дао је први гол за репрезентацију Русије после распада Совјетског Савеза, у победи од 2:0 против Мексика 17. августа 1992. године. Карпин је учествовао на Светским првенствима 1994. и 2002. године, као и на Европском првенству 1996. године.
У пријатељској утакмици у Француској 2002. године Карпин се потукао са више француских репрезентативаца, пошто их је разљутила његова наводна груба игра. Након меча, Француз Патрик Вијера је напао Карпина у свлачионици, ситуација се претворила у озбиљну тучу између играча обе екипе.[6]
У марту 2003. Карпин је одлучио да се повуче из руске репрезентације.[7][8]
Тренер
[уреди | уреди извор]Од 8. августа 2008. до 13. децембра 2012. године био је спортски директор ФК Спартак Москва.
Дана 30. новембра 2009. године добио је А лиценцу за фудбалског тренера и уписао је курсеве за добијање про лиценце. Од тог тренутка почео је да ради као главни тренер клуба.[9] 12. децембра 2010. године добио је про лиценцу.[10]
Карпин је 2010. године водио Спартак на четврто место у првенству Русије и трећег места у групној фази Лиге шампиона, што даје право да игра Лигу Европе.[11] У децембру је Карпин продужио уговор са клубом на још годину и по дана.[12]
Дана 19. априла 2011. Карпин је написао изјаву о оставци на свој захтев са положаја главног тренера због незадовољавајућих резултата тима, који је био на последњем месту у првенству Русије.[13] После победе у четвртфиналу Купа Русије у Краснодару, играчи Спартака ставили су мајице у знак подршке Карпину, након чега је менаџмент клуба одгодио оставку.[14] Карпин је остао у Спартаку све до 2014. године.[15]
У августу 2014. Карпин је постао тренер Мајорке која је тада играла другу лигу у Шпанији.[16]
Именован је 9. јула 2015. године за тренера Торпеда из Армавира.[17] Првих пет утакмица Карпина у ФНЛ-у завршило је резултатом 0:0, што је био нови лигашки рекорд. У јуну 2016. Карпин је напустио клуб, а две стране су споразумно раскинуле уговор.[18]
Дана 19. децембра 2017. је постављен за главног тренера Ростова, уговор је потписан а две и по године.[19]
Телевизија и бизнис
[уреди | уреди извор]Након завршетка фудбалске каријере 2005. године, остао је у Шпанији и има грађевинску фирму. Од 2007. до 2010. године Карпин је био главни спонзор бициклистичког тима Карпин-Галиција.[20][21] Радио је на шпанској телевизији као коментатор на пет утакмица репрезентације Шпаније.[22]
На руском спортском каналу Матч ТВ је од јула 2016. до јула 2017. био стручни консултант.[23][24]
Остало
[уреди | уреди извор]Године 2005. био је капитен руског тима у фудбалу на песку.[25] На Европском купу у фудбалу на песку 2005, Русија је освојила сребрну медаљу на домаћем терену.[26]
Приватни живот
[уреди | уреди извор]У августу 2003. године добио је држављанство Естоније како не би био третиран као странац у земљама ЕУ.[27] Касније је добио и држављанство Шпаније.
Женио се три пута. Прва супруга — Светлана, имају две кћерке Марију (рођена 24. фебруара 1996) и Валерију (рођена 18. фебруара 2001). Друга супруга је шпанска глумица Алба Фернандез (разведени).[28] Трећа жена, од јуна 2017, је Дарија Гордејева.[29]
Трофеји
[уреди | уреди извор]Клуб
[уреди | уреди извор]- Првенство Русије: 1992, 1993, 1994.
- Куп Русије: 1992.
- Интертото куп: 2000.
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ После СССР: 20 лучших футболистов России. Часть 4 — Русский бомбардир — Блоги — Sports.ru
- ^ 10 лучших игроков в истории сборной России — Футбол — Sports.ru
- ^ а б Валерий Карпин: «Когда я разрыдался, Черенков сказал: „Не плачь, Валера, ты нам ещё поможешь“»
- ^ Трахтенберг Леонид. Валерий Карпин: Мне знакомо чувство ностальгии // Футбол от «СЭ». — 1996. — № 24. — с. 3.
- ^ „Российских спортсменов приняли в Евросоюз”. Коммерсантъ. 13. 4. 2005.[мртва веза]
- ^ Товарищеский матч Россия — Франция закончился, пардон, мордобоем у сортира
- ^ Карпин прощается со сборной
- ^ EURO-2004. Осталось 2 дня: самые большие потери — у России
- ^ Газета. Ру: Карпин станет главным — 30. 11. 2009
- ^ „Карпин, Овчинников и Гордеев получили лицензии Pro”. 19. 8. 2011.
- ^ Валерий Карпин: «Оценка сезона — неудовлетворительная»
- ^ „Карпин: новый контракт со «Спартаком» рассчитан на полтора года”. Архивирано из оригинала 1. 1. 2011. г. Приступљено 2. 4. 2018.
- ^ „«Советский спорт»: Карпин уволен с поста главного тренера «Спартака»”. Архивирано из оригинала 21. 4. 2011. г. Приступљено 2. 4. 2018.
- ^ Команда попросила оставить Карпина. Я согласился Интервью с Леонидом Федуном в газете «Спорт-Экспресс» от 21 апреля 2011 года
- ^ Леонид Федун: "Карпин - сбитый летчик"
- ^ Карпин возглавил «Мальорку»
- ^ Карпин будет назначен главным тренером «Торпедо» Армавир
- ^ Карпин покинул пост главного тренера «Армавира»
- ^ „Валерий Карпин – новый главный тренер ФК «Ростов»”. ФК «Ростов». Архивирано из оригинала 06. 11. 2019. г. Приступљено 02. 04. 2018.
- ^ Валерий Карпин: «Никто из уехавших в Испанию игроков не забывает Россию»
- ^ «Виго Валерий Карпин» начал с тай-брейка Архивирано на сајту Wayback Machine (29. април 2009) // «Спорт-Экспресс», 19 октября 2007 года
- ^ Валерий КАРПИН: «СПАРТАК» ЗАНИМАЛ ВЫСОКИЕ МЕСТА БЛАГОДАРЯ ШТРАФАМ"
- ^ Карпин стал экспертом «Матч ТВ»
- ^ Валерий Карпин назначен главным редактором футбольных трансляций Дирекции спортивных трансляций «Матч ТВ»
- ^ Почувствуйте разницу Заметка в газете «Спорт-Экспресс» от 19. августа 2005 года
- ^ Серебряный песок Заметка в газете «Советский спорт» от 5 декабря 2005 года
- ^ Кружков, Александр (31. 5. 2005). „«Валерий Карпин: Живи и радуйся!»”. Спорт Экспресс. Архивирано из оригинала 26. 8. 2015. г. Приступљено 26. 8. 2015.
- ^ Соколова, Ксения (23. 1. 2011). „Откуда у хлопца испанская грусть? Личная жизнь Валерия Карпина”. pinkfootball.ru. Приступљено 18. 2. 2011.
- ^ „Валерий Карпин женился”. Матч ТВ. 10. 6. 2017. Приступљено 10. 6. 2017.
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]- Валериј Карпин на сајту FIFA (архива)
- Рођени 1969.
- Совјетски фудбалери
- Руски фудбалери
- Руски фудбалски репрезентативци
- Везни играчи у фудбалу
- Фудбалери Спартака (Москва)
- Фудбалери Валенсије
- Фудбалери ЦСКА Москве
- Фудбалери Реал Сосиједада
- Фудбалери на Светском првенству 1994.
- Фудбалери на Светском првенству 2002.
- Фудбалери на Европском првенству 1996.
- Руски фудбалски тренери
- Тренери Ростова на Дону
- Селектори фудбалске репрезентације Русије