Милан Вилотић
Милан Вилотић | |||
---|---|---|---|
Милан Вилотић 2012. године | |||
Лични подаци | |||
Пуно име | Милан Вилотић | ||
Датум рођења | 21. октобар 1986. | ||
Место рођења | Београд, СФРЈ | ||
Висина | 1,87 m | ||
Позиција | одбрана | ||
Јуниорска каријера | |||
Чукарички | |||
Сениорска каријера | |||
Године | Клуб | Наст. | (Гол) |
2004—2009. | Чукарички | 80 | (5) |
2006. | → Локомотива (БГ) | 15 | (1) |
2009—2011. | Црвена звезда | 47 | (2) |
2012—2014. | Грасхопер | 44 | (4) |
2014—2017. | Јанг Бојс | 56 | (7) |
2017—2018. | Грасхопер | 34 | (2) |
2018—2020. | Санкт Гален | 16 | (0) |
Репрезентативна каријера | |||
2011 | Србија | 3 | (0) |
Милан Вилотић (Београд, 21. октобар 1986) је бивши српски фудбалер. Играо је у одбрани.
Клупска каријера
[уреди | уреди извор]Вилотић је почео да тренира фудбал са седам година у Чукаричком.[1] Дебитовао је за први тим Чукаричког у сезони 2004/05. Током наредне сезоне је био на позајмици у београдској Локомотиви а затим се вратио у Чукарички где је у наредном периоду постао стандардан првотимац.
У августу 2009. је потписао четворогодишњи уговор са Црвеном звездом.[2] Са београдским црвено-белима је освојио Куп Србије у сезони 2009/10.[3] У овој сезони је уврштен и у идеални тим Суперлиге Србије.[4]
Вилотићу је након једне повреде, очигледно недовољно коректном лекарском интервенцијом, лоше срасла повређена кост у пределу рамена. Временом, простор између две кости је почео да се калцификује, што је након одређеног временског периода изазвало и појаву тумора. Крајем августа 2010. првотимцу Црвене звезде лекари су пронашли тумороидно ткиво у десном рамену, због чега је подвргнут операцији у италијанској Болоњи.[5][6]
Крајем јануара 2011. добио је потврду од доктора Марија Меркурија са клинике „Рицоли“ из Болоње да је спреман за све физичке напоре и да ће и даље моћи професионално да се бави фудбалом.[7]
Након повратка у тренажни процес, у два наврата био одстрањен из екипе, због сукоба са тренером Просинечким. Најпре, у јулу 2011. био суспендован због имитирања тренера Просинечког, због чега му је била одузета капитенска трака,[8][9] а потом је на интервенцију руководства враћен у екипу.[10] Није се дуго задржао у тиму, јер се током јесени сукобио са саиграчем Борхом,[11] па је одстрањен из екипе, а одмах након тога стављен је и на трансфер листу.
Вилотић је сачекао да постане слободан играч и на крају напустио београдске „црвено-беле” без обештећења. Од јуна 2012. до јануара 2014. наступао за швајцарски Грасхопер, а затим је постао члан Јанг Бојса из Берна.[12] Крајем фебруара 2017. се вратио у Грасхоперс,[13] да би током 2018. године прешао у Санкт Гален. У овом клубу је провео две сезоне након чега је завршио играчку каријеру.
Репрезентација
[уреди | уреди извор]Био је учесник Европског првенства за играче до 21 године 2009. године у Шведској.
За сениорску репрезентацију Србије је одиграо три сусрета. Дебитовао је 7. јуна 2011. у пријатељском сусрету против Аустралије (0:0) у Мелбурну, а наступио је још у августу 2011. против Русије (0:1) у Москви и у новембру 2011. против Хондураса (0:2) у Сан Педро Сули.[14]
Трофеји
[уреди | уреди извор]Црвена звезда
- Куп Србије (1) : 2009/10.
Грасхоперс
- Куп Швајцарске (1) : 2012/13.
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ „Милан Вилотић, фудбалер - Нормално стање”. ekapija.com. 24. 8. 2011.
- ^ „Милан Вилотић прешао у Звезду”. b92.net. 11. 8. 2009.
- ^ „Освајачи Купа 2010.”. crvenazvezdafk.com. 27. 3. 2022.
- ^ „ЈСЛ: Мрђа играч године”. b92.net. 20. 5. 2010.
- ^ „Милан Вилотић има тумор у рамену”. pressonline.rs. 25. 8. 2010. Архивирано из оригинала 27. 02. 2018. г. Приступљено 26. 02. 2018.
- ^ „Вилотић у Београду”. novosti.rs. 10. 9. 2010.
- ^ „Вилотић добио зелено светло за наставак каријере, ускоро на тренинзима Звезде”. sport.blic.rs. 28. 1. 2011.
- ^ „Вилотић одстрањен из тима!”. mondo.rs. 16. 7. 2011. Архивирано из оригинала 27. 02. 2018. г. Приступљено 26. 02. 2018.
- ^ „Просинечки и Вилотић – где је пукло?”. mondo.rs. 17. 7. 2011. Архивирано из оригинала 26. 07. 2019. г. Приступљено 26. 02. 2018.
- ^ „Вилотић враћен у тим, иако је тренер против тога”. politika.rs. 3. 8. 2011.
- ^ „Потукли се Вилотић и Борха!”. novosti.rs. 27. 11. 2011.
- ^ „Вилотић из Грасхоперса прешао у ривалски Јанг Бојс”. sport.blic.rs. 1. 2. 2014.
- ^ „Милан Вилотић се вратио у стари клуб”. sportskenovosti.net. 1. 3. 2017.
- ^ „Вилотић Милан”. reprezentacija.rs. 27. 3. 2022.
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]- Милан Вилотић на сајту reprezentacija.rs
- Милан Вилотић на сајту National Football Teams (језик: енглески)
- Милан Вилотић на сајту Soccerway (језик: енглески)