Миодраг Б. Протић
Миодраг Б. Протић | |
---|---|
Миодраг Б. Протић | |
Лични подаци | |
Датум рођења | 10. мај 1922. |
Место рођења | Врњачка Бања, Краљевина Срба, Хрвата и Словенаца |
Датум смрти | 20. децембар 2014.92 год.) ( |
Место смрти | Београд, Република Србија |
Миодраг Б. Протић (Врњачка Бања, 10. мај 1922 – Београд, 20. децембар 2014)[1] био је српски сликар, ликовни критичар, теоретичар и историчар уметности и академик.
Биографија
[уреди | уреди извор]Основну школу завршио је у Врњачкој Бањи, а гимназију у Краљеву. Дипломирао је на Правном факултету у Београду 1950.[2] Учио је сликарство у Сликарској школи Младена Јосића 1943 — 1944. године код Јована Бијелића и Зоре Петровић. Даље образовање стицао је у Паризу 1953 — 1954, Италији (у више наврата) и САД 1963.
Од 1950. до 1959. године ради у Министарству просвете, науке и културе када иницира оснивање Модерне галерије. Откупљује уметничке радове са изложби и атељеа уметника. Постављен је за управника Модерне галерије 1959. Музеј савремене уметности у Београду отвара 1965. године и на његовом челу је до пензионисања 1980.
Излаже од 1946. године на бројним колективним изложбама у земљи и иностранству. Први пут је самостално излагао 1956. Члан је УЛУС-а од 1948. Био је члан групе „Самостални“ (1951 — 1955) и „Децембарске групе“ (1955 — 1960).
Написао је велики број књига, студија, есеја и критика о српској и југословенској ликовној уметности које објављује од 1952. године. Редовни критичар „НИН“-а је између 1952. и 1958. Сарађивао у бројним дневним листовима и часописима: „Глас“, „Рад“, „Политика“, „Борба“, „Данас“, „Дело“, „Савременик“, „Књижевност“, „Летопис Матице српске“, „Књижевне новине“, „Уметност“ и др.
Био је члан Југославенске академије знаности и умјетности у Загребу од 1966. до 1991. године.
Добитник је Награде „Сава Шумановић”.[3]
Октобра 2022. у Протићеву част у оквиру МСУ организована је изложба Господство ума: Миодраг Б. Протић, живот посвећен уметности.[4][5]
Стваралаштво
[уреди | уреди извор]Сликарство
[уреди | уреди извор]Миодраг Б. Протић је уз велико ангажовање на оснивању Модерне галерије и писању ликовних критика у којима је свакодневно пратио текући уметнички живот раних педесетих година, највише био посвећен својој основној делатности - сликарству. Припадао је онај генерација која је прва после раскида са догматском естетиком социјалистичког реализма повела нашу уметност према слободном изразу и осамвремењивању њеног језика које ће је довести у ред актуелних естетичких токова тог времена. Протић, веома образован и информисан био је на самом врху српских и југословенских уметника који је као истакнути актер властитим сликарством снажно усмеравао према модернизму овај покрет наше уметничке обнове после Другог светског рата. Сматрао је да нова уметност поседује сопствену традицију и аутономију за коју се у новим условима треба изборити самом сликарском праксом. Већ раним делима је обезбеђивао легитимност апстрактној уметности до чијег је чистог израза дошао у неколико етапа. Три су сликарска елемента којима је Протић изградио свој сликарски стил - линија, боја и предмет. Током шесте деценије његове слике су указале на тај истрајни пут редукције пластичне форме од реализма предметних елемената до облика који је попримио елементе знака и симбола током шездесетих година. Прочишћавање његове слике до чисте апстрактне парадигме било приведено коначном изразу током седме деценије када је у неколико значајних циклуса заокружио опус доводећи га до најрепрезентативнијих примера срспке и југословенске уметности друге половине 20. века.
Критика
[уреди | уреди извор]Препород српске ликовне уметности после 1950. године пратила је, а каткада и предводила, и ликовна критика. Прву критику Протић је објавио још као ђак краљевачке Гимназије, у часопису Освит, који је покренуо са својим школским друговима. Иза часописа се налазило истоимено литерарно удружење.[6] У октобру 1950. године написао је критику поводом самосталне изложбе Миће Поповића, а годину дана касније добија место уметничког критичара у НИН-у.[7] Будући да је остао свестан значаја ове дисциплине у нашем уметничком животу, а посебно у времену обнове, Миодраг Б. Протић је велики допринос дао неуморно пишући о текућим ликовним збивањима, највише током шесте деценије двадесетог века. Његово чисто критичарско ангажовање било је значајно смањено крајем те деценије када је био именован за управника Модерне галерије сматрајући да са те позиције има мање права да непосредно арбитрира критичким оценама о појавама и личностима на актуелној сцени, Протић се окреће писању већих есеја и студија које су на синтетички начин обједињавале стилске и естетичке периоде настанка и развоја понајпре, српског модернизма двадесетог века. У том погледу посебно су биле значајне изложбе и циклуса „Југословенска уметност ХХ века“ који је иницирао у Музеју савремен уметности а у којем је са тимом најистакутијих стручњака дао јасну слику њеног развоја и достигнућа. Несумњиво је да је Протић веома много допринео новом унапређивању ликовне критике као активне дисциплине тумачења дела уметности и њених протагониста после година бучне идеолошке пропаганде непосредно после другог рата. Тиме је он начинио својеврсни прикључак са најзначајнијим уметничким критичарима између два светска рата и начинио јасан континуитет и са том значајном традицијом у новијем српском стваралаштву.
Одликовања
[уреди | уреди извор]- 1967. Сребрна медаља за заслуге Чехословачке Социјалистичке Републике
- 1977. Орден „командера“ Краљевине Данске
- 1981. Орден заслуга за народ са златном звездом СФРЈ
- 1983. Орден официра реда уметности и књижевности Француске Републике
Самосталне изложбе
[уреди | уреди извор]- 1956. Уметнички павиљон, Београд
- 1957. Београдско драмско позориште, Београд
- 1958. — 1959. Трибина младих, Нови Сад
- 1959. Музеј примењене уметности, Београд
- 1960. Мала галерија, Љубљана
- 1961. Народни музеј, Пожаревац
- 1962. Галерија умјетнина, Сплит
- 1963. Салон Модерне галерије, Београд
- 1966 Galerie d'Athenes, Hilton, Atina
- 1967. Уметничка галерија, Ниш
- 1968. Мала галерија, Нови Сад
- 1969. Салон Музеја савремене уметности, Београд
- 1969. — 1970. Градска галерија сувремене умјетности, Загреб
- 1970. Мала галерија, Љубљана
- 1971. Уметничка галерија Културно-пропагандног центра, Сомбор
- 1973. Галерија културног центра, Београд
- 1974. Изложбени павиљон „Књаз Милош“, Аранђеловац
- 1976. Галерија Фирум, Загреб, Галерија културног центра, Београд
- 1978. Салон Ликовне једени, Сомбор
- 1979. Галерија Спектар, Загреб, Уметностна галерија, Марибор
- 1982. Мала галерија, Зрењанин, Музеј савремене уметности, ретроспектива, Београд, Салон Ликовне јесени, Сомбор
- 1982. — 1983. Ликовно разставишче „Рихард Јакопич“, Љубљана
- 1983. Народни музеј, Краљево, Замак културе, Врњачка Бања
- 1984. Умјетнички павиљон Collegium artisticum, ретроспектива, Сарајево, Умјетничка галерија, Зеница, Изложбени салон Дома културе, Бања Лука
- 1986. Галерија Себастиан, Београд, Галерија Себастиан, Вараждин
- 1988. Галерија 73, Београд, Југословенски културни центар, Париз
- 1989. Умјетничка галерија, Будва, Уметничка галерија Стил, Варшава
- 1993. Галерија „Дворац краља Николе I“, Никшић
- 1994. Музеј савремене уметности, Легат Миодрага Б. Протића, Београд
- 1995. Галерија Народног музеја, Краљево, Савремена галерија, Зрењанин
- 1997. Галерија Zepter, Београд
- 2002. Уметнички музеј, Краљево, Народни музеј, Београд
- 2009. Галерија РТС, Београд
Библиографија (избор)
[уреди | уреди извор]- 1951 Петар Лубарда, Поводом изложбе младих уметника Србије, Књижевне новине, 10. новембар, Београд
- 1952 Дејан Медаковић, Изложба Самосталних, НИН, 6. јули, Београд
- 1956 Борислав Михајловић, Изложба слика М. Б. Протића, НИН, 8. април, Београд
- 1956 Павле Васић, Сликарство Миодрага Протића, Политика, 10. април, Београд
- 1956 Лазар Трифуновић, Миодраг Протић, Видици, април-мај, Београд
- 1957 Лазар Трифуновић, Савременици Миодрага Б. Протића, НИН, 17. март, Београд
- 1959 Лазар Трифуновић, Од рационалног ка поетичном, НИН, 5. јули, Београд
- 1963 Пеђа Милосављевић, пред. кат., Салон Модерне галерије, Београд
- 1963 Драгослав Ђорђевић, Миодраг Б. Протић, Борба, 4. април, Београд
- 1964 Живојин Турински, Ликовне критике и есеји, Политика, 5. јули, Београд
- 1965 Алекса Челебоновић, Савремено сликарство у Југославији, Југославија, Београд
- 1967 Зоран Павловић, Сликарство Миодрага Б. Протића, Уметност, април-јун, Београд
- 1967 Лазар Трифуновић, Српска ликовна критика, Српска књижевна задруга, Београд
- 1968 Јеша Денегри, Облици нефигурације у сувременом сликасртву у Србији, Живот умјетности, Загреб
- 1969 Алекса Челебоновић, пред. кат., Салон Музеја савремене уметности, Београд
- 1971. — 1972 Лазар Трифуновић, Апстрактно сликарство у Србији, пред. кат., Галерија Културног центра, Београд
- 1973 Павле Васић, Уметнички живот, Уметничка академија, Београд
- 1973 Лазар Трифуновић, Српско сликарство 1900-1950, Нолит, Београд
- 1973 Ђорђе Кадијевић, Изазов духу, НИН, 4. новембар, Београд
- 1976 Пеђа Милосављевић, Облик и дах облика, Политика, 4. децембар, Београд
- 1976 Зоран Маркуш, Трагом доследности, Борба, 14. децембар, Београд
- 1979 Марија Пушић, Модраг Б. Протић, Уметност, јануар-фебруар, Београд
- 1980 Слободан Ристић, Време без илузија, Политика, 30. август, Београд
- 1981 Марко Ристић, Сведочанства под звездама, Нолит, Београд
- 1982 Марија Пушић, пред. кат. ретроспективне изложбе, Музеј савремене уметности, Београд
- 1982 Зоран Маркуш, Пут дуг четири деценије, Борба, 16. октобар, Београд
- 1983 Драгош Калајић, Три оспоравана лица Миодрага Протића, Старт, 29. јануар, Загреб
- 1984 Света Лукић, Преко граница. Десет портрета модерних стваралаца, Свјетлост, Сарајево, БИГЗ, Београд
- 1986 Света Лукић, пред. кат., Галерија Себастиан, Београд
- 1986 Јован Деспотовић, Ка чистом геометријском духу, Јединство, 22. новембар, Приштина
- 1993 Јеша Денегри, Педесете: теме српске уметности 1950-1960, Светови, Нови Сад
- 1994 Драгана Вранић, Легат Миодрага Б. Протића, пред. кат., Музеј савремене уметности, Београд
- 1995 Коста Богдановић, Једна могућа релација, Пројека(р)т, август, Нови Сад
- 1995 Јеша Денегри, Шездесете: теме српске уметности 1960-1970, Светови, Нови Сад
- 1996 Предраг Ј. Марковић, Београд између Истока и Запада 1948-1965, Београд
- 1997 Никша Стипчевић, Отворен и затворен живот, Летопис Матице српске, новембар, Нови Сад
- 2002 Јерко Денегри, Радмила Матић-Панић, Миодраг Б. Протић, монографија, Clio, Београд
- 2005 Добрица Ћосић, Пријатељи, Политика, Народна књига, Београд
- 2010 Лидија Мереник, Уметност и власт. Српско сликарство 1945-1968, Вујичић Колекција, Универзитет уметности, Филозофски факултет, Београд
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ Преминуо Миодраг Протић, један од оснивача МСУБ (Б92, 24. децембар 2014)
- ^ Музеј Савремене умјетности[мртва веза], Приступљено 13. 4. 2013.
- ^ Beograd, Beta, N1 (2021-03-25). „Urošu Đuriću nagrada "Sava Šumanović"”. N1 (на језику: српски). Приступљено 2024-01-26.
- ^ Димитријевић, Милица. „Господство ума Миодрага Б. Протића”. Politika Online. Приступљено 2022-10-20.
- ^ A. K., M. (20. 10. 2022). „ПРОТИЋЕВО ГОСПОДСТВО УМА: Поставком посвећеном веку од рођења свог оснивача Музеј савремене уметности обележава 57-годишњицу”. Вечерње новости. Приступљено 24. 10. 2022.
- ^ Новчић, Сузана (2005). „Миодраг Протић - критичар”. Наша прошлост. 6: 141.
- ^ Новчић, Сузана (2005). „Миодраг Протић - критичар”. Наша прошлост. 6: 143.
Литература
[уреди | уреди извор]Књиге и монографије
[уреди | уреди извор]- 1955. Савременици I, Нолит, Београд
- 1957 Сретен Стојановић, Просвета, Београд
- 1958 Милан Коњовић, Форум, Нови Сад
- 1959 Мило Милуновић, Просвета, Београд
- 1960. Слика и смисао, Нолит, Београд
- 1964. Савременици II, Нолит Београд
- 1966 Јован Бијелић, Југославија, Београд
- 1969. Двадесети век, Уметничко благо Југославије, Југославија, Београд
- 1970. Српско сликарство XX века, I-II, Нолит, Београд
- 1972 Милена Павловић Барили, Просвета, Београд
- 1973. Југословенско сликарство 1900-1950, БИГЗ, Београд
- 1976 Владимир Величковић, Pière Belfond, Париз
- 1979. Облик и време, Нолит, Београд
- 1979. Протић-Шутеј, Бишкупић, Загреб
- 1980. — 1981. Идеје српске уметничке критике и теорије 1900-1950, I-III, Музеј савремене уметности, Београд
- 1982. Скулптура ХХ века, Југославија, Београд, Спектар, Загреб, Прва књижевна комуна, Мостар
- 1982. Сликарство ХХ века, Југославија, Београд, Спектар, Загреб, Прва књижевна комуна, Мостар
- 1985 Сава Шумановић, Галерија „Сава Шумановић“, Шид
- 1985. Слика и утопија, Српска књижевна задруга, Београд
- 1986 Милица Зорић, Југословенска ревија, Београд
- 1986 Владимир Величковић, Просвета, Књижевне новине, Београд, Младинска књига, Љубљана
- 1992. Нојева барка I, Српска књижевна задруга, Београд
- 1993. Срби у европској цивилизацији, Нова, Београд
- 1994. Историја српске културе, Форум, Нови Сад
- 1995. Отмица Европе, Градска народна библиотека „Жарко Зрењанин“, Зрењанин
- 1996. Нојева барка II, Српска књижевна задруга, Београд
- 2002. Нојева барка I-II, Српска књижевна задруга, Београд
- 2009. Нојева барка III, Српска књижевна задруга, Београд
Предговори каталога (избор)
[уреди | уреди извор]- 1951 Петар Лубарда, УЛУС, Београд
- 1956 Децембарска група, Уметнички павиљон, Сарајево, Уметнички павиљон, Београд
- 1960 Зора Петровић, Уметнички павиљон, Београд
- 1960 Милан Коњовић, Галерија Дома ЈНА, Београд
- 1961 Недељко Гвозденовић, Салон Модерне галерије, Београд
- 1962 Милена Павловић Барили, Галерија Милене Павловић Барили, Пожаревац
- 1963 Пеђа Милосављевић, Салон Музеја савремеме уметности, Београд
- 1965 Милорад Бата Михаиловић, Салон Модерне галерије, Београд
- 1966 Марко Челебоновић, Музеј савремене уметности, Београд
- 1967 Предраг Пеђа Нешковић, Салон Музеја савремене уметности, Београд
- 1967 Петар Лубарда, ретроспектива, Музеј савремене уметности, Београд
- 1967. Трећа деценија - конструктивно сликарство, Музеј савремене уметности, Београд
- 1968 Јован Бијелић, ретроспектива, Музеј савремене уметности, Београд
- 1968 Пеђа Милосављевић, Уметничка галерија, Сарајево
- 1968. Уметници ХХ века академици, Галерија САНУ, Београд
- 1969. Надреализам и социјална уметност 1929-1950, Музеј савремене уметности, Београд
- 1969 Децембарска група 1955-1960, Галерија Културног центра, Београд
- 1969. — 1970 Лазар Возаревић, ретроспектива, Музеј савремене уметности, Београд
- 1970 Недељко Гвозденовић, ретроспектива, Музеј савремене уметности, Београд
- 1971. Четврта деценија - експресионизам боје и поетски реализам 1930-1940, Музеј савремене уметности, Београд
- 1971 Иван Радовић, Галерија САНУ, Београд
- 1972. Српска архитектура 1900-1970, Музеј савремене уметности, Београд
- 1972 Леонид Шејка, ретроспектива, Музеј савремене уметности, Београд
- 1972. — 1973. Почеци југословенског модерног сликартсва 1900-1920, Музеј савремене уметности, Београд
- 1973. Од енформела до нове фигурације, Галерија Културног центра, Београд
- 1974 Петар Добровић, ретроспектива, Музеј савремене уметности, Београд
- 1975. Југословенска скулптура 1870-1950, Музеј савремене уметности, Београд
- 1975. Српски уметници академици, Галерија САНУ, Београд
- 1975 Лазар Возаревић, Галерија савремеме уметности, Ниш
- 1977 Иван Табаковић, ретроспектива, Музеј савремене уметности, Београд
- 1978. Југословенска графика 1900-1950, Музеј савремене уметности, Београд
- 1978 Предраг Пеђа Милосављевић, ретроспектива, Музеј савремене уметности, Београд
- 1979 Милена Павловић Барили, ретроспектива, Музеј савремене уметности, Београд
- 1980. Југословенско сликарство шесте деценије, Музеј савремене уметности, Београд
- 1981 Богдан Богдановић, Галерија САНУ, Београд
- 1984 Сава Шумановић, ретроспектива, Музеј савремене уметности, Београд
- 1985. — 1986. Југословенска графика 1950-1980, Музеј савремене уметности, Београд
- 1990 Ване Бор, Музеј савремене уметности, Београд
- 1993. — 1994. Легат Марка Ристића, Музеј савремене уметности, Београд
Есеји и критике (избор)
[уреди | уреди извор]- 1950. Изложба Миће Поповића, Глас, 6. октобар, Београд
- 1951. Тамо где хуманизам почиње - догматизам престаје, НИН, 4. март, Београд
- 1951. Изложба слика Милана Коњовића „Људи“, НИН, 25. март, Београд
- 1951. Просечност - опасност за нашу ликовну уметности, Књижевне новине, 25. децембар, Београд
- 1951 Петар Лубарда, Уметност, бр. 3, pp. 59-61, Београд
- 1952. Тридесет година рада Зоре Петровић, НИН, 6. јануар, Београд
- 1952. Ретроспективна изложба Ивана Радовића, НИН, 23. март, Београд
- 1952. Изложба слика Лазара Возаревића, НИН, 29. јун, Београд
- 1952. Стварност и сликарство, НИН, 20. април, Београд
- 1952. Ретроспективе и перспективе, НИН, 31. август, Београд
- 1952. Неколико рефлексија на тему о тражењу новог у ликовној уметности, Сведочанства, 13, 6. септембар, Београд
- 1952. Скица за развој савремене српске уметности, НИН, 16. новембар, Београд
- 1953 Сретен Стојановић, НИН, 19. април, Београд
- 1953 Ђорђе Андрејевић Кун, НИН, 29. новембар, Београд
- 1953. О сликарству, Рад, Београд
- 1954 Мило Милуновић, НИН, 13. јун, Београд
- 1954. Изложба Стојана Ћелића, НИН, 19. септембар, Београд
- 1954 Милена Павловић Барили, НИН, 17. октобар, Београд
- 1955 Петар Добровић, НИН, 6. март, Београд
- 1955 Хенри Мур, НИН, 3. април, Београд
- 1955. Уметност и стварност, Дело, мај, књ. I, бр. 3, pp. 249-257, Београд
- 1955. Неколико рефлексија о апстрактној уметности, Дело, јун, књ. I, бр. 4, pp. 404-415, Београд
- 1956. О модерниј галерији, НИН, 1. април, Београд
- 1956. Запис на маргинама нашег сликарства, Политика, 1. мај, Београд
- 1956. Америчка савремена уметност, НИН, 22. јули, Београд
- 1956. О нашој уметничкој критици, Дело, август-септембар, књ. III, бр. 8-9, pp. 977-992, pp. 1637-1653, Београд
- 1956. Критичар и критика, Књижевне новине, 14, октобар, Београд
- 1956. Монолог пред сликом, НИН, 30. децембар, Београд
- 1957. Савремена српска скулптура, НИН, 3. фебруар, Београд
- 1957. Сликар Моша Пијаде, Дело, април, бр. 4, pp. 632-633, Београд
- 1957. Метаморфоза ствараоца, Политика, 14. јул, Београд
- 1957. Слика и време, Политика, 18. август, Београд
- 1957. Слика и свет, Политика, 1. септембар, Београд
- 1957. Изложба Олге Јеврић, НИН, 27. октобар, Београд
- 1958. Неки теоријски проблеми савремене уметности, Дело, фебруар, бр. 2, pp. 229-243, Београд
- 1958. Нова синтеза, Политика, 23. март, Београд
- 1958. Уметност и њене поруке, Политика, 21. септембар, Београд
- 1959. Скулптуре Олге Јанчић, НИН, 29. март, Београд
- 1960. Наде и стрепње оред ликом савремене уметности, НИН, 1. мај, Београд
- 1961. Естетика, критика, критеријум, Видици, април-мај, Београд
- 1962. Критика, историја, теорија, Политика, 16. септембар, Београд
- 1962. Путеви ликовне уметности, НИН, 14. октобар, Београд
- 1963. Уметничко дело и публика, Политика, Београд, 1. јануар, Београд
- 1963. Нови реализам, Политика, 31. децембар, Београд
- 1966. Уметност Радомира Рељића, Политика, 13. фебруар, Београд
- 1967 Мило Милуновић - симбол једне епохе, Политика, 12. фебруар, Београд
- 1967. У опсесији времена - Петар Лубарда, Политика, 11. јун, Београд
- 1967. Ствараоци се плаше савеза бирократије и осредњости, НИН, 11. јун, Београд
- 1968. Записи о сликарству седме деценије, НИН, 1. децембар, Београд
- 1970. Начело вредности, Политика, 13. јун, Београд
- 1970. Сасвим ново време, Борба, 14. новембар, Београд
- 1972. Лиризам Марина Тартаље, Политика, 16. септембар, Београд
- 1973. Највећа фигура српске модерне - Надежда Петровић, Књижевне новине, бр. 452, pp. 5, Београд
- 1975. Говор боје, Дело, књ. 21, бр. 5-6, pp. 895-897, Београд
- 1975. Противречности и могућности данашње ликовне синтезе, Око, 11. децембар, Загреб
- 1984. Сликар епохе - Сава Шумановић, Полтика, 30. април, Београд
- 1984. Сведок и учесник - Марко Ристић, Политика, 14. јули, Београд
- 1985. Критика и криза, НИН, 27. јануар, Београд
- 1998. Поетика истраживања - Мирко Ловрић, Политика, 7. новембар, Београд
- 2002. Језик и прича уметника, Политика, 20. април, Београд
Награде и признања
[уреди | уреди извор]- 1956. Међународн награда UNESCO-а на XVIII бијеналу, Венеција, Октобарска награда града Београда, Београд
- 1961. Награда на I тријеналу ликовних уметности Југославије, Београд, Златна медаља на изложби III Morgam's Paint, Римини
- 1974 I награда на Плавом салону, Задар
- 1977. Откупна награда на XVII иковној јесени, Сомбор
- 1980. Награда НИН-а „Димитрије Туцовић“ за књигу „Облик и време“, Београд
- 1982. Награда „Бели анђео“ Колоније Милешева, Пријепоље
- 1983. Повеља „Слава Рашкај“ на 3. бијеналу акварела Југославије, Карловац
- 1985. Седмојулска награда СР Србије, Београд
- 1990. Прва награда на XVI меморијалу „Надежда Петровић“, „Чачак“
- 1992. Велика награда на I бијеналу акварела подунавских земаља, Зрењанин
- 1995. Награда „Тодор Манојловић“ за модерни уметнички сензибилитет, Зрењанин
- 2000. Повеља Српске књижевне задруге за живоно дело, Београд
- 2001. Прва награда на Јесењој изложби УЛУС-а, Београд
Види још
[уреди | уреди извор]Извори
[уреди | уреди извор]- Документација Музеја савремене уметности, Београд
- Миодраг Б. Протић, монографија, Clio, Београд, 2002