Оштролисни пасуљ
Оштролисни пасуљ | |
---|---|
Научна класификација | |
Царство: | |
(нерангирано): | |
(нерангирано): | |
(нерангирано): | |
Ред: | |
Породица: | |
Род: | |
Врста: | P. acutifolius
|
Биномно име | |
Phaseolus acutifolius A.Gray, 1852
| |
Синоними[1][2] | |
|
Оштролисни пасуљ[3] или тепари пасуљ (Phaseolus acutifolius), једногодишња је зељаста биљка из рода Phaseolus, која припада породици бобова (Fabaceae). Аутохтона је врста југозападних делова Сједињених Држава и Мексика, а на том подручју се узгајала још у претколумбовско доба.
Врста је јако отпорна на суше и са успехом се узгаја на подручјима са мање од 400 мм падавина на годишњем нивоу. Данас се комерцијално узгаја у полупустињским подручјима, почев од Аризоне, преко Мексика, на југ све до Костарике. Узгаја се због свог јестивог семена.
Опис таксона
[уреди | уреди извор]Тепари пасуљ је једногодишња зељаста биљка у форми пузавице која може да нарасте и до 4 метра у дужину. Листови су примарно сложени, непарно перасти и троделни. На лисној дршци се углавном налазе по три засебне лиске срцастог компактног облика, зашиљене при врху.
Цветови су моносиметрични, ситни и јављају се у гроњама са 2 до 6 појединачних цветова. Обично су беле боје, а круница је и неколико пута дужа од чашице. Врсте које се гаје у пустињи Сонори цветају након летњих киша, обично почетком августа, док плодови дозревају у сушном периоду, углавном током октобра.
Плод је махуна у којој се налази по неколико семена које може бити различитих боја, дужине између 7 и 10 милиметара. Семе је пљоснато, округласто и лако ломљиво. Плодови дозревају у периоду између 60 и 120 дана од клијања биљке. Размножава се искључиво путем семена које лако клија.[4]
Тепари пасуљ је једна од најотпорнијих легуминоза на сушне услове, али ипак захтева довољно влаге у фази клијања. Јако је отпоран на болести, изузев у условима високе влажности.
У прошлости је представљао једну од главних намирница америчког аутохтоног становништва, и обично се узгајао у повремено плавним речним коритима (криковима) заједно са кукурузом и бундевом. Ове три биљке заједно се називају и „трима сестрама” јер садрже готово све најважније нутритијенте неопходне у исхрани.
Данас се тапари пасуљ узгаја у разним варијететима широм света, а најважнија подручја узгоја су у северном Мексику.
Фармакологија
[уреди | уреди извор]На основу истраживања спроведених у институтима у Сједињеним Државама и Мексику утврђено је да лектини који се налазе у тепарију имају позитивне реакције током хемотерапија у третманима разних врста канцера.[5]
Види још
[уреди | уреди извор]Референце
[уреди | уреди извор]- ^ The Plant List, Phaseolus acutifolius
- ^ Tropicos, Phaseolus acutifolius
- ^ Проф. др. Жарко М. Илин. „Повртарство” (PDF). polj.uns.ac.rs. стр. 31.
- ^ „Phaseolus acutifolius A. Gray”. PROTA4U. Архивирано из оригинала 20. 12. 2016. г. Приступљено 3. 12. 2016.
- ^ „Tepary Bean”. Agro Products. Архивирано из оригинала 06. 07. 2012. г. Приступљено 8. 7. 2012.
Литература
[уреди | уреди извор]- Reynoso-Camacho R, González de Mejía E, Loarca-Piña G (јануар 2003). „Purification and acute toxicity of a lectin extracted from tepary bean (Phaseolus acutifolius)”. Food Chem. Toxicol. 41 (1): 21—7. PMID 12453724. doi:10.1016/S0278-6915(02)00215-6.
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]- The Tepary Bean
- Bean, Tepary — Phaseolus acutifolius A. Gray Архивирано на сајту Wayback Machine (4. март 2016)
- Papago (Tohono O'odham) Tepary Bean Soup
- NRCS: USDA Plants Profile Phaseolus acutifolius A. Gray , var. acutifolius, var. latifolius Freeman
- García-Gasca T, Salazar-Olivo LA, Mendiola-Olaya E, Blanco-Labra A (јун 2002). „The effects of a protease inhibitor fraction from tepary bean (Phaseolus acutifolius) on in vitro cell proliferation and cell adhesion of transformed cells”. Toxicol In Vitro. 16 (3): 229—33. PMID 12020595. doi:10.1016/S0887-2333(02)00006-1.
- Valadez Vega MD, Alvarez M, Dubón G, García CA, Abdullaev F (јул 12—16, 2004). „Cytotoxicity of tepary bean lectins (Phaseolus acutifolius lectins) on human malignant cells”. IFT Annual Meeting. Las Vegas, NV. 49I-2. Архивирано из оригинала 29. 9. 2004. г. Приступљено 3. 12. 2016. Проверите вредност парамет(а)ра за датум:
|date=
(помоћ)