Ференц Рајхл
Ференц Рајхл | |
---|---|
Биста Ференца Рајхла у Суботици | |
Лични подаци | |
Датум рођења | 23. фебруар 1869. |
Место рођења | Апатин, Аустроугарска |
Датум смрти | 12. април 1960.91 год.) ( |
Место смрти | Будимпешта, НР Мађарска |
Ференц Рајхл (мађ. Raichle J. Ferenc; Апатин, 23. фебруар 1869 — Будимпешта, 12. април 1960) био је мађарски архитекта, колекционар уметничких предмета и уметник. Живео је у Суботици, Сегедину и Будимпешти.
Биографија
[уреди | уреди извор]Студије архитектуре завршио је у Будимпешти. Након школовања, као двадесетдвогодишњак, упутио се на студијско путовање по Европи и потом 1896. настанио у Суботици. Жени се ћерком утицајног суботичког адвоката, посланика у тадашњој Градској скупштини Суботице. Веома брзо почиње да добија послове, поред зграде Суботичке гимназије и зграде Националне касине, на купљеном плацу у самом центру града, почиње да гради и две палате - једну за потребе своје породице, а другу за најам. Палата коју је пројектовао за своју породицу - Рајхлова палата, једно је од најраскошнијих дела суботичке сецесије. У изградњу и украшавање ове куће, Ференц Рајхл уложио је целокупну имовину. Покушао је да се бави и другим пословима, па је отворио и циглану. Међутим, послови му нису ишли од руке. Банкротирао је, његова имовина продата је на лицитацији, а Рајхл се са породицом преселио у Сегедин 1908. године, где поново покушава да изгради каријеру. Ради пројекте за неколико зграда у Сегедину, које се и данас убрајају и најлепше украсе овог града. Након Првог светског рата преселио се у Будимпешту у којој до краја живота није урадио ни један значајнији пројекат.[1][2]
Умро је 1960. године. Сахрањен је на гробљу Фаркашрети у Будимпешти.
Каријера
[уреди | уреди извор]На самом почетку каријере, Рајхл је био под утицајем архитектуре Беча и Берлина. Међутим, веома брзо се окреће мађарској сецесији, која је у то време била у успону. Највећи број зграда, Рајхл је урадио управо у духу мађарске сецесије, богато користећи мотиве који одликују овај правац и материјале за украшавање фасаде, првенствено производе фабрике Жолнаи. Сматра се да су на њега утицали тада водећи мађарски архитекти Еден Лехнер и Еде Мађар, као и још један Апатинац - Ђула Партош.
Суботички период
[уреди | уреди извор]Најважније зграде које је пројектовао током живота у Суботици су: Зграда Градске библиотеке у Суботици (првобитно зграда Националне касине), Зграда Гимназије у Суботици, Конен вила на Палићу, Палата Рајхл у Суботици, најамна палата Рајхл, зграда католичке цркве у Бачкој Тополи, градска кућа у Апатину. Велики број ових зграда представљају споменике културе и стављене су под заштиту државе.[3]
Сегедински период
[уреди | уреди извор]За своју породицу, Рајхл је и у Сегедину саградио кућу, па у овом граду постоји истоимена зграда, као и у Суботици - Рајхлова Палата. Поред ове зграде, познате су још и Гроф палата, Морис кућа и Ваштаг кућа.
Галерија фотографија
[уреди | уреди извор]-
Градска библиотека, Суботица
-
Дворишна страна Палате Рајхл, Суботица
-
Палата Рајхл, Суботица
-
Морис кућа, Сегедин
-
Ваштаг кућа, Сегедин
-
Гроф палата, Сегедин
Види још
[уреди | уреди извор]Референце
[уреди | уреди извор]- ^ Суботица и Сегедин
- ^ „Онлајн заједница Апатина, о Ференцу Рајхлу”. Архивирано из оригинала 03. 01. 2015. г. Приступљено 02. 01. 2015.
- ^ „ТО Војводине, Палата Рајхл”. Архивирано из оригинала 06. 05. 2014. г. Приступљено 02. 01. 2015.