Фабио Гросо
Фабио Гросо | |||
---|---|---|---|
Гросо 2022. | |||
Лични подаци | |||
Пуно име | Фабио Гросо | ||
Датум рођења | 28. новембар 1977. | ||
Место рођења | Рим, Италија | ||
Висина | 1,90 m | ||
Позиција | леви бек | ||
Јуниорска каријера | |||
1994—1995 | Ренато Кури | ||
Сениорска каријера | |||
Године | Клуб | Наст. | (Гол) |
1995—1998 1998—2001 2001—2004 2004—2006 2006—2007 2007—2009 2009—2012 |
Ренато Кури Кјети Перуђа Палермо Интер Лион Јувентус |
108 68 67 90 23 52 47 |
(47) (8) (6) (2) (2) (2) (2) |
Репрезентативна каријера | |||
2003—2009 | Италија | 48 | (4) |
Тренерска каријера | |||
2013—2014 2014—2017 2017—2018 2018—2019 2019 2020—2021 2021—2023 2023— |
Јувентус (млади тим–помоћник) Јувентус (млади тим) Бари Хелас Верона Бреша Сион Фрозиноне Лион |
Фабио Гросо (итал. Fabio Grosso; 28. новембар 1977) је бивши италијански фудбалер и национални репрезентативац, тренутно тренер Лиона.
Клупска каријера
[уреди | уреди извор]Гросо је рођен у Риму али је одрастао у Кјетију где се његова породица вратила. Тамо је фудбал почео играти у млађим узрастима Ренато Курија а касније и у сениорима где је био кључни играч првог тима. Током три сезоне наступања за клуб, Гросо је скупио 108 службених наступа те је на позицији полушпица и левог крила постигао импресивних 47 голова.
У лето 1998. Гросо је продат у Кјети за непознат износ. Захваљујући одличним играма у новом клубу, Гросо је привукао интерес екипа из Серија А. Тако га је у своје редове довела Перуђа током јула 2001. Иако је до тада играо као полушпиц, Перуђин тренер Козми га је пребацио на место левог крила. Са клубом је 2003. освојио Интертото куп а исте године је дебитовао у репрезентацији Италије. Током зимског прелазног рока у јануару 2004, Фабио Гросо је продат тадашњем друголигашу Палерму.
Са сицилијанским клубом се квалификовао у Серију А, и са њима у сезони 2005/06. освојио одлично шесто место и изборио наступ у Купу УЕФА. Тадашњи италијански селектор Марчело Липи уврстио је Гроса на списак репрезентативаца за предстојеће Светско првенство у Немачкој 2006. Уз њега, на списку су се нашла још три Палермова играча: бекови Кристијан Закардо и Андреа Барзаљи и везњак Симоне Бароне. Након освајања титуле светског првака, где је Гросо дао велики допринос (гол у полуфиналу и реализовани пенал у финалу), играч је продат миланском Интеру.
Интер га је купио за пет милиона евра, а Палерму је уступљен и Паоло Делафјоре.[1] Међутим, тамо је већином коришћен као замена на утакмицама тако да је већ након једне сезоне отишао у француски Лион.[2] Вредност трансфера је износила 7,5 милиона евра а играчу је додељен дрес са бројем 11. Већ у дебитантској сезони, Гросо је са Лионом освојио дуплу круну, односно првенство и национални куп. Током друге сезоне играо је мање, делом због повреде због чега га се повезивао са повратком у Италију.
Дана 31. августа 2009. потврђен је Гросов повратак у Серију А након две године у Француској. Наиме, довео га је торински Јувентус који је био у потрази за одбрамбеним играчем. Са Старом дамом је у сезони 2011/12. освојио свој други скудето након чега је објавио крај играчке каријере.
Репрезентативна каријера
[уреди | уреди извор]Гросо је са Италијом наступао на Светском првенству 2006. где је са Азурима освојио титулу светског првака. У полуфиналном сусрету против домаћина Немачке постигао је кључни погодак током 119. минута продужетка.[3] У самом финалу против Француске, питање победника се одлучивало на једанаестерце. Гросо је био последњи извођач а његов реализовани казнени ударац је Италији осигурао светски наслов.[4]
Нови италијански селектор Роберто Донадони користио га је на Европском првенству 2008. Тамо је одиграо сва три сусрета групе против Холандије,[5] Румуније[6] и Француске.[7] У четвртфиналном двобоју против каснијег првака Шпаније, победник се као и пре две године одлучивао једанаестерцима. Гросо је био први извођач, и био је прецизан са беле тачке. Међутим, Италија је испала због промашаја Де Росија и Ди Наталеа.[8]
Последњи Гросов већи репрезентативни турнир био је Куп конфедерација 2009. Италија је тамо неочекивано испала већ у групи а Гросо је одиграо свих 90 минута у сусретима против САД[9] и Египта.[10]
Своју последњу утакмицу у репрезентативном дресу, Фабио Гросо је одиграо 14. новембра 2009. против Холандије.[11]
Голови за репрезентацију
[уреди | уреди извор]# | Датум | Место | Противник | Погодак | Резултат | Такмичење |
---|---|---|---|---|---|---|
1. | 3. септембар 2005. | Глазгов, Шкотска | 1: 1 | 1: 1 | Квалификације за СП 2006. | |
2. | 7. јул 2006. | Дортмунд, Немачка | 1: 0 | 2: 0 | СП 2006. | |
3. | 13. октобар 2006. | Ђенова, Италија | 2: 0 | 2: 0 | Квалификације за ЕП 2008. | |
4. | 9. септембар 2009. | Торино, Италија | 1: 0 | 2: 0 | Квалификације за СП 2010. |
Успеси
[уреди | уреди извор]Клупски
[уреди | уреди извор]- Интер[12]
- Серија А: 2006/07.
- Суперкуп Италије: 2006.
- Лион[12]
- Првенство Француске: 2007/08.
- Куп Француске: 2007/08.
- Суперкуп Француске: 2007.
- Јувентус[12]
Репрезентативни
[уреди | уреди извор]- Италија[12]
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ Inter agree Grosso deal
- ^ OL GROUPE FAIT LE POINT SUR LES TRANSFERTS
- ^ „2006 FIFA World Cup Germany: Germany 0-2 Italy”. Архивирано из оригинала 25. 06. 2016. г. Приступљено 03. 06. 2016.
- ^ Italy 1–1 France: Italy triumph as Zizou explodes
- ^ Slick Netherlands stun world champions
- ^ Buffon saves Italy with penalty stop
- ^ France sunk as Italy grab lifeline
- ^ Casillas's saves put Spain in semis
- ^ FIFA Confederations Cup 2009: USA 1-3 Italy
- ^ FIFA Confederations Cup 2009: Egypt 1-0 Italy
- ^ Transfermarkt.de - Fabio Grosso
- ^ а б в г „F. Grosso”. Soccerway. Приступљено 18. 12. 2015.
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]- Фабио Гросо на сајту Transfermarkt (језик: енглески)
- Фабио Гросо на сајту National Football Teams (језик: енглески)
- Рођени 1977.
- Италијански фудбалери
- Италијански фудбалски репрезентативци
- Италијански фудбалски тренери
- Фудбалери Интера
- Фудбалери Палерма
- Фудбалери Јувентуса
- Фудбалери Олимпик Лиона
- Фудбалери Перуђе
- Леви бекови у фудбалу
- Одбрамбени играчи у фудбалу
- Фудбалери на Светском првенству 2006.
- Фудбалери на Европском првенству 2008.
- Фудбалери светски прваци
- Тренери ФК Бари
- Тренери ФК Верона
- Тренери ФК Бреша
- Тренери ФК Сион
- Тренери ФК Фрозиноне
- Тренери ФК Олимпик Лион