Франце Бевк
Франце Бевк | ||||
---|---|---|---|---|
Франце Бевк | ||||
Датум рођења | 17. септембар 1890. | |||
Место рођења | Закојца код Идрије, Аустроугарска | |||
Датум смрти | 17. септембар 1970.80 год.) ( | |||
Место смрти | Љубљана, СФРЈ | |||
Одликовања |
Франце Бевк (Закојца код Идрије, 17. септембар 1890 – Љубљана, 17. септембар 1970) био је југословенски и словеначки књижевник.
Биографија
[уреди | уреди извор]Рођен је у беземљашкој породици, у Закојци код Идрије, 17. септембра 1890. године, као најстарије од осморо дјеце сеоског обућара Ивана Бевка и домаћице Катарине Чуфер. Након смрти прве жене Иван се поново оженио Маријом Пајнтар, са којом је такође имао осморо дјеце. Године 1904. Франце је завршио народну школу у Букову и кратко био трговачки помоћник у Крању. Након тога уписује учитељску школу и школује се у Копру и Горици. Након завршене школе, 1913. године, запошљава се као учитељ у селу Орехек код Идрије. Године 1916. премјештен је у Новаке, као казну за писање чланака са антиратном тематиком. Године 1917. регрутован је у војску и послат на Источни фронт у Галицији и Буковини.[1][2]
Након рата радио је за неколико новина и часописа у Љубљани. Године 1920. преселио се у Горицу посветивши се културном и политичком дјеловању у Словеначком приморју, тада под италијанском влашћу. Италијанске фашистичке власти су га често гониле и интернирале због његових активности. Године 1935. морао је напустити Јулијску крајину, те се преселио у Љубљану, у тадашњу Краљевину Југославију.[1][2]
Послије инвазије сила Осовине на Југославију у априлу 1941. године, затворен је од стране италијанских окупационих власти због јавно израженог антифашистичког става. Године 1943. побјегао је из затвора и отишао у партизане. Био је предсједник Покрајинског народноослободилачког одбора за Словеначко приморје и Трст. Од новембра 1943. био је члан АВНОЈ-а, а од фебруара 1944. био је члан СНОВ-а.[1][2][3]
По завршетку Другог свјетског рата преселио се у Трст, гдје је био предсједник Словеначко-италијанске антифашистичке уније за Јулијску крајину. Године 1946. био је на Мировној конференцији у Паризу, као члан делегације Покрајинског одбора за Трст и Словеначко проморје. У Трсту је уређивао ревију Разгледи. Године 1947. преселио се у Љубљану, а касније у Рожну Долину код Нове Горице. Био је републички и савезни посланик и потпредсједник Президијума Народне скупштине НР Словеније. Године 1953. постао је редовни члан Словеначке академије знаности и умјетности. Био је и предсједник Друштва словеначких књижевника, потпредсјеник Словеначке матице у Љубљани и предсједник Издавачког савјета Младинске књиге.[1][2][3][4]
Био је носилац Ордена рада I реда, Ордена заслуга за народ I и II реда, Ордена народног ослобођења, Златне значке слободе. Од 1960. године био је почасни грађанин града Идрије.[4]
Умро је у Љубљани, 17. септембра 1970. године, на свој 80. рођендан. Сахрањен је у Солкану код Нове Горице.[1][2][3]
По њему носи назив регионална библиотека у Новој Горици, као и централни градски трг у овом граду. Такође, његово име носи неколико школа и улица у Словенији. По њему носи име и Бевкова награда, коју додјељује општина Нова Горица.[5]
Био је ожењен, али му супруга Даворина није родила потомство. Ипак, имао је неколико ванбрачне деце. Његови синови су били Васја Оцвирк, који је био писац, као и Марјан Бевк, позоришни редитељ и председник организације ТИГР.[1][3]
Књижевни рад
[уреди | уреди извор]Франце Бевк је написао више од 150 дјела. Прво дјело објавио је у Трсту 1906. године.[4]
За свој књижевни рад награђиван је бројним наградама, па је тако добио награду Младинске матице у Љубљани (1935), прву награду Дравске бановине (1938), Прешернову награду (1949, 1954), Левстикову награду (1951), награду издавачког предузећа Младо поколење у Београду (1960), Награду АВНОЈ-а (1968).[1][2][3][4]
Био је писац и поезије и прозе, али и сценариста.[6] Писао је пјесме, приповијетке, драме, путописе, романе. Преводио је са бугарског, чешког, лужичкосрпског, пољског, украјинског, мађарског, њемачког и енглеског језика. Иако је Бевк био признат и као писац за одрасле, највише га памте као аутора књижевности за дјецу. Нека од његових најпознатијих дјела јесу:
- Лука и његов чворак (Lukec in njegov škorec, 1931), путописно-пустоловна новела
- Људи испод Осојника (Ljudje pod Osojnikom , 1934), роман
- Чобанчићи (Pastirci, 1935), новела
- Капелан Мартин Чедермац (Kaplan Martin Čedermac, 1938), роман
- Тончек (Tonček, 1948), новела
- Дјечје године или Дани дјетињства (Otroška leta, 1949), аутобиографске цртице
- Мали бунтовник (Mali upornik, 1951), новела
- Црна браћа (Črni bratje, 1952), новела
- Пази на главу – Глава није лопта! (Pazi na glavo – glava ni žoga!, 1955), поучна приповијетка
- Књига о Титу (Knjiga o Titu, 1955), цртице
- Петар Клепец (Peter Klepec, 1956), новела
- Шарени свијет (Pisani svet, 1958), путопис
- Смијех кроз сузе (Smeh skozi solze, 1959), приповијетке
- Партизанске приче (Partizanske zgodbe, 1963), приповијетке
- Године самоће (1965; компилација дјела Grivarjevi otroci (1939) и Pastirci (1935)), новеле
- Прича о Андреју – Бубамара или Бубамара – Прича о Дрејчеку (Zgodba o Drejčku – Pikapolonica, 1965), приповијетке
- Наше животиње (Naše živali, 1966), сликовница
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ а б в г д ђ е Barbarič, Stefan (1971). Milisavac, Živan, ур. Jugoslovenski književni leksikon. Novi Sad: Matica srpska. стр. 36.
- ^ а б в г д ђ „France Bevk | Mladinska knjiga”. www.mladinska-knjiga.si (на језику: словеначки). Приступљено 2024-05-04.
- ^ а б в г д Helga Glušič, Sto Slovenskih Pripovednikov (Ljubljana: Prešernova družba, 1996) ISBN 961-6186-21-3
- ^ а б в г [chrome-extension://efaidnbmnnnibpcajpcglclefindmkaj/https://www.rutars.net/sr_01_stefan_rutar/sr_2400_kultzadeve/sr_2424_fbevknabor/sr_242428_fbzivljene/f_bevk.pdf „Франце Бевк”] Проверите вредност параметра
|url=
(помоћ) (PDF). - ^ Osmanagić, Danijel (2018-09-17). „17. september 1890 - Rojen France Bevk”. Zgodovina na dlani (на језику: словеначки). Приступљено 2024-05-04.
- ^ „France Bevk | Writer”. IMDb (на језику: енглески). Приступљено 2024-05-04.
Литература
[уреди | уреди извор]- France Bevk: Bevkova knjiga. Ljubljana: Mladinska knjiga, 1970. COBISS.SR 486450
- France Bevk: Otroška leta. Ljubljana: DZS, 2004. COBISS.SR 215828992
- Bevk, France. Leksikon slovenska književnost. Ljubljana: Cankarjeva založba, 1996. 29–31. COBISS.SR 1799010
- Silvo Fatur: Slovenska leposlovna književnost. Maribor: Obzorja, 1992. 225–229. COBISS.SR 30933505
- Helga Glušič: Sto slovenskih pripovednikov. Ljubljana: Prešernova družba, 1996. 18–19. COBISS.SR 63410432
- Iztok Ilich: France Bevk, glasnik stisk primorskih rojakov. France Bevk. Ljubljana: DZS, 2004. 435–445. COBISS.SR 127840256
- Aleksandra Lutar Ivanc: Album slovenskih književnikov. Ljubljana: Mladinska knjiga, 2006. 96–98. COBISS.SR 229674496
- Janez Mušič: Veliki album slovenskih pisateljev. Ljubljana: Mladika, 2004. 124–125. COBISS.SR 215855360
- Urška Perenič: France Bevk. Slovenska pisateljska pot. Radovljica: Didakta, 2013. 198–201. COBISS.SR 266432256
- Anton Slodnjak: Slovensko slovstvo. Ljubljana: Mladinska knjiga, 1968. 371–373. COBISS.SR 637441
- Marjeta Žebovec: Slovenski književniki: rojeni do leta 1899. Ljubljana: Karantanija, 2005. 244–248. COBISS.SR 221752576
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]- Франце Бевк (ИМДБ)
- Diplomske naloge na temo France Bevk Архивирано 2014-04-24 на сајту Wayback Machine
- France Bevk – spletna stran (rutars.net)
- Slovenski biografski leksikon in France Bevk
- France Bevk na Dlib-u
- France Bevk v Bazi slovenskih filmov
- Bevkova domačija (Mestni muzej Idrija) Архивирано 2013-09-02 на сајту Wayback Machine
- Bevkova spominska soba (Mestni muzej Idrija) Архивирано 2013-11-04 на сајту Wayback Machine
- Bevkov spomenik (kraji.eu)
- Bevkova rojstna hiša na Geopediji
- Bevkov trg v Novi Gorici na Geopediji
- OŠ Franceta Bevka Tolmin na Geopediji Архивирано 2017-07-29 на сајту Wayback Machine
- OŠ Franceta Bevka Ljubljana na Geopediji Архивирано 2017-07-29 на сајту Wayback Machine
- Рођени 1890.
- Умрли 1970.
- Идријчани
- Словенци
- Југословенски књижевници
- Југословенски сценаристи
- Југословенски преводиоци
- Словеначки књижевници
- Словеначки сценаристи
- Словеначки преводиоци
- Писци за децу
- Југословенски партизани
- Већници АВНОЈ-а
- Култура и уметност у Народноослободилачкој борби
- Добитници Награде АВНОЈ-а
- Академици САЗУ
- Носиоци Ордена рада
- Носиоци Ордена заслуга за народ
- Носиоци Ордена народног ослобођења