Zvezdana asocijacija
Zvezdana asocijacija je vrlo rastresito zvezdano jato, labavije i od otvorenih i od globularnih jata. Asocijacije zvezda obično sadrže od 10 do 100 ili više zvezda. Te zvezde dele zajedničko poreklo, ali su postale gravitaciono nevezane i još uvek se zajedno kreću kroz svemir. Asocijacije se prvenstveno identifikuju po zajedničkim vektorima kretanja i starosti. Identifikacija po hemijskom sastavu takođe se koristi za faktor članstva u asocijacijama.
Asocijacije zvezda prvi je otkrio sovetski jermenski astronom Viktor Ambarcumijan 1947. godine.[4][5][6] Konvencionalni naziv za asocijaciju koristi imena ili skraćenice sazvežđa (ili konstelacija) u kojem se nalazi; tip asocijacije i, ponekad, numerički identifikator.
Tipovi
[уреди | уреди извор]Viktor Ambarcumijan je prvo kategorisao zvezdane asocijacije u dve grupe, OB i T, na osnovu svojstava njihovih zvezda.[5] Treću kategoriju, R, kasnije je predložio Sidni van den Berg za asocijacije koje osvetljavaju refleksione magline.[7]
Asocijacije OB, T i R čine kontinuum mladih zvezdanih grupa. Ali trenutno je neizvesno da li su one evolutivni niz ili predstavljaju neki drugi faktor na delu.[8] Neke grupe takođe prikazuju svojstva OB i T asocijacija, tako da kategorizacija nije uvek jasna.
OB asocijacije
[уреди | уреди извор]Mlade asocijacije sadrže 10–100 masivnih zvezda spektralne klase O i B i poznate su kao OB asocijacije. Veruje se da se oni formiraju u istoj maloj zapremini unutar džinovskog molekularnog oblaka. Jednom kada se prašina i gas iz okoline raziđu, preostale zvezde se razdvajaju i počinju da se razilaze.[9] Veruje se da je većina svih zvezda u Mlečnom putu nastala u OB asocijacijama.[9]
Zvezde O klase su kratkog veka, koji se okončava u vidu supernova nakon oko milion godina. Kao rezultat toga, OB asocijacije uglavnom imaju samo nekoliko miliona godina ili manje. Zvezde O-B u asocijaciji sagore svo svoje gorivo u roku od 10 miliona godina. (Uporedite ovo sa trenutnom starosti Sunca od oko 5 milijardi godina.)
Satelit Hiparkos je izvršio merenja koja su pronašla desetak OB asocijacija unutar 650 parseka od Sunca.[10] Najbliža OB asocijacija je Škorpija–Kentaur, koje se nalazi oko 400 svetlosnih godina od Sunca.[11]
OB asocijacije su takođe pronađene u Velikom magelanskom oblaku i galaksiji Andromeda. Ove asocijacije mogu biti prilično oskudne, prečnika 1.500 svetlosnih godina.[12]
T asocijacije
[уреди | уреди извор]Mlade zvezdane grupe mogu sadržati brojne infantne zvezde T Tavri tipa, koje su još uvek u procesu ulaska u glavni niz. Ove retke populacije od do hiljadu T Tavri zvezda poznate su kao T asocijacije. Najbliži primer je Bik-Kočijaš T asocijacija (Tau-Aur T asocijacija), smeštena na udaljenosti od 140 parseka od Sunca.[13] Ostali primeri T udruženja uključuju R Кorona Australis T asocijaciju, Lupus T asocijaciju, Kamaleon T asocijaciju i Velorum T asocijaciju. T asocijacije se često nalaze u blizini molekularnog oblaka od kojeg su nastale. Neke, ali ne sve, uključuju zvezde klase O-B. Sveukupno gledano, karakteristike članova pokretnih grupa: imaju istu starost i poreklo, isti hemijski sastav i imaju istu amplitudu i smer u svom vektoru brzine.
R asocijacije
[уреди | уреди извор]Asocijacije zvezda koje osvetljavaju refleksione magline nazivaju se R asocijacijama. Ovo ime je predložio Sidnei van den Berg nakon što je otkrio da su zvezde u ovim maglinama imale neujednačenu raspodelu.[7] Ove mlade zvezdane grupacije sadrže zvezde glavnog niza koje nisu dovoljno masivne da bi rasejale međuzvezdane oblake u kojima su nastale.[8] Ovo omogućava da svojstva okolnog tamnog oblaka ispitaju astronomi. Pošto su R-asocijacije obilnije od OB asocijacija, mogu se koristiti za traženje strukture galaktičkih spiralnih krakova.[14] Primer R-asocijacije je Monoceros R2, koji se nalazi 830 ± 50 parseka od Sunca.[8]
Poznate asocijacije
[уреди | уреди извор]Pokretna grupa Veliki medved jedan je primer zvezdane asocijacije. (Osim α Velikog medveda i η Velikog medveda, sve zvezde u Plugu/Velikom medvedu su deo te grupe.)
Ostale mlade pokretne grupe uključuju:
- Lokalno asocijacija (pokretna grupa Plejade)
- Tok Hijada
- IC 2391 superklaster
- Beta Piktoris pokretna grupa
- Kastor pokretna grupa
- Pokretna grupa AB Doradus
- Pokretna grupa Zeta Herkulis
- Alfa Persej pokretni klaster
Reference
[уреди | уреди извор]- ^ Harold Spencer Jones, T. H. Huxley, Proceedings of the Royal Institution of Great Britain, Royal Institution of Great Britain, v. 38–39
- ^ Vázquez, Ruben A.; May, Jorge; Carraro, Giovanni; Bronfman, Leonardo; Moitinho, André; Baume, Gustavo (јануар 2008). „Spiral Structure in the Outer Galactic Disk. I. The Third Galactic Quadrant”. The Astrophysical Journal. 672 (2): 930—939. Bibcode:2008ApJ...672..930V. S2CID 55908842. arXiv:0709.3973
. doi:10.1086/524003.
- ^ Egger, Roland J.; Aschenbach, Bernd (фебруар 1995). „Interaction of the Loop I supershell with the Local Hot Bubble”. Astronomy and Astrophysics. 294 (2): L25–L28. Bibcode:1995A&A...294L..25E. arXiv:astro-ph/9412086
.
- ^ Lankford, John, ур. (2011) [1997]. „Ambartsumian, Viktor Amazaspovich (b. 1908)”. History of Astronomy: An Encyclopedia. Routledge. стр. 10. ISBN 9781136508349.
- ^ а б Israelian, Garik (1997). „Obituary: Victor Amazaspovich Ambartsumian, 1912 [i.e. 1908] -1996”. Bulletin of the American Astronomical Society. 29 (4): 1466—1467. Bibcode:1997BAAS...29.1466I.
- ^ Saxon, Wolfgang (15. 8. 1996). „Viktor A. Ambartsumyan, 87, Expert on Formation of Stars”. The New York Times. стр. 22.
- ^ а б Herbst, W. (1976). „R associations. I - UBV photometry and MK spectroscopy of stars in southern reflection nebulae”. Astronomical Journal. 80: 212—226. Bibcode:1975AJ.....80..212H. doi:10.1086/111734.
- ^ а б в Herbst, W.; Racine, R. (1976). „R associations. V. MON R2.”. Astronomical Journal. 81: 840. Bibcode:1976AJ.....81..840H. doi:10.1086/111963.
- ^ а б „OB Associations”. The GAIA Study Report: Executive Summary and Science Section. 6. 4. 2000. Приступљено 8. 6. 2006.
- ^ de Zeeuw, P. T.; Hoogerwerf, R.; de Bruijne, J. H. J.; Brown, A. G. A.; Blaauw, A. (1999). „A HIPPARCOS Census of the Nearby OB Associations”. The Astronomical Journal. 117 (1): 354—399. Bibcode:1999AJ....117..354D. arXiv:astro-ph/9809227
. doi:10.1086/300682.
- ^ Maíz-Apellániz, Jesús (2001). „The Origin of the Local Bubble”. The Astrophysical Journal. 560 (1): L83—L86. Bibcode:2001ApJ...560L..83M. arXiv:astro-ph/0108472
. doi:10.1086/324016.
- ^ Elmegreen, B.; Efremov, Y. N. (1999). „The Formation of Star Clusters”. American Scientist. 86 (3): 264. Bibcode:1998AmSci..86..264E. doi:10.1511/1998.3.264. Архивирано из оригинала 01. 07. 2016. г. Приступљено 23. 8. 2006.
- ^ Frink, S.; Roeser, S.; Neuhaeuser, R.; Sterzik, M. K. (1999). „New proper motions of pre-main sequence stars in Taurus-Auriga”. Astronomy and Astrophysics. 325: 613—622. Bibcode:1997A&A...325..613F. arXiv:astro-ph/9704281
. Архивирано из оригинала 07. 08. 2010. г. Приступљено 04. 09. 2020.
- ^ Herbst, W. (1975). „R-associations III. Local optical spiral structure”. Astronomical Journal. 80: 503. Bibcode:1975AJ.....80..503H. doi:10.1086/111771.
Literatura
[уреди | уреди извор]- Општа астрофизика, М. Вукићевић-Карабин, О. Атанацковић-Вукомановић, Завод за уџбенике и наставна средства, Београд
- Binney, James; Tremaine, Scott (2008). Galactic Dynamics (2nd изд.). Princeton University Press. ISBN 978-0-691-08444-2.
- Heggie, Douglas; Hut, Piet (2003). The Gravitational Million-Body Problem: A Multidisciplinary Approach to Star Cluster Dynamics
. Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-77486-4.
- Spitzer, Lyman (1987). Dynamical Evolution of Globular Clusters
. Princeton University Press. ISBN 978-0-691-08460-2.
- Elson, Rebecca; Hut, Piet; Inagaki, Shogo (1987). „Dynamical evolution of globular clusters”. Annual Review of Astronomy and Astrophysics. 25: 565. Bibcode:1987ARA&A..25..565E. doi:10.1146/annurev.aa.25.090187.003025.
- Gratton, R.; Bragaglia, A.; Carretta, E.; et al. (2019). „What is a globular cluster? An observational perspective”. The Astronomy and Astrophysics Review. 27 (1): 8. Bibcode:2019A&ARv..27....8G. S2CID 207847491. arXiv:1911.02835
. doi:10.1007/s00159-019-0119-3.
- Meylan, G.; Heggie, D. C. (1997). „Internal dynamics of globular clusters”. The Astronomy and Astrophysics Review. 8 (1–2): 1—143. Bibcode:1997A&ARv...8....1M. S2CID 119059312. arXiv:astro-ph/9610076
. doi:10.1007/s001590050008.
- Abt, Helmut A. (децембар 2015). „Hot gaseous stellar disks avoid regions of low interstellar densities”. Publications of the Astronomical Society of the Pacific. 127 (958): 1218—1225. Bibcode:2015PASP..127.1218A. S2CID 124774683. doi:10.1086/684436.
- „Our local galactic neighborhood”. Interstellar.jpl.nasa.gov. National Aeronautics and Space Administration (NASA). 2000-02-08. Архивирано из оригинала 2013-11-21. г. Приступљено 2013-07-23.
- Berghoefer, T.W.; Breitschwerdt, D. (2002). „The origin of the young stellar population in the solar neighborhood – a link to the formation of the Local Bubble?”. Astronomy and Astrophysics. 390 (1): 299—306. Bibcode:2002A&A...390..299B. S2CID 6002327. arXiv:astro-ph/0205128v2
. doi:10.1051/0004-6361:20020627.
- Gabel, J.R.; Bruhweiler, F.C. (8. 1. 1998). „[51.09] Model of an expanding supershell structure in the LISM”. American Astronomical Society. Архивирано из оригинала 15. 3. 2014. г. Приступљено 2014-03-14.
Dodatna literatura
[уреди | уреди извор]- Huxor, A. P.; Tanvir, N. R.; Irwin, M. J.; Ibata, R.; Collett, J. L.; Ferguson, A. M. N.; Bridges, T.; Lewis, G. F. (2005). „A new population of extended, luminous star clusters in the halo of M31”. Monthly Notices of the Royal Astronomical Society. 360 (3): 1007. Bibcode:2005MNRAS.360.1007H. S2CID 6215035. arXiv:astro-ph/0412223
. doi:10.1111/j.1365-2966.2005.09086.x.
- „HST/NICMOS Observations of the Embedded Cluster in NGC 2024: Constraints on the IMF and Binary Fraction”. arXiv:astro-ph/0306377
.
- Vrba, Frederick J.; Henden, Arne A.; Luginbuhl, Christian B.; Guetter, Harry H.; Hartmann, Dieter H.; Klose, Sylvio (2000). „The Discovery of an Embedded Cluster of High-Mass Stars Near SGR 1900+14”. The Astrophysical Journal. 533 (1): L17—L20. Bibcode:2000ApJ...533L..17V. S2CID 18363712. arXiv:astro-ph/0002530
. doi:10.1086/312602.
Spoljašnje veze
[уреди | уреди извор]- Stellar kinematic groups, Superclusters, Moving Groups - D. Montes, UCM
- New associations of young stars - D. Montes, UCM
- WEBDA open cluster database
- NGC 2419 -Globular Cluster on SKY-MAP.ORG
- Star Clusters, SEDS Messier pages
- RG Research: Embedded Clusters Архивирано на сајту Wayback Machine (6. август 2020)
- Star cluster - full article Encyclopædia Britannica,
- Super Star Cluster Discovered in Our Own Milky Way
- Probing the Birth of Super Star Clusters: Implications for Massive Star Formation Архивирано на сајту Wayback Machine (13. април 2020), Kelsey E. Johnson, 2005