Голтвянський Олег Миколайович
Голтвянський Олег Миколайович | |
---|---|
Загальна інформація | |
Народження | 8 вересня 1980 (43 роки) Харків |
Псевдо | Кесарь Люботинський, Кіт, Рагнар Миколайович, Містер Хайзенберг |
Військова служба | |
Роки служби | 2014-2015, 2016-2020, 2021-т.ч. |
Приналежність | Україна |
Вид ЗС | |
Війни / битви | |
Командування | |
Батальйон «Печерськ» | |
Нагороди та відзнаки | |
|
Олег Миколайович Голтвянський (нар. 8 вересня 1980, м. Харків, нині Україна) — український військовий та політичний діяч, активний учасник Євромайдану, та Російсько-української війни[1]. Офіцер Збройних сили України[2], командир батальону Печерськ. Також відомий під псевдо «Кесар Люботинський»[3][4][5].
Олег Голтвянський є організатором ряду політичних акцій на території України та Росії. Найбільш резонансними з яких були марші на честь Української повстанської армії у Харкові[6][7] та Полтаві[8], марші на підтримку сім'ї Павличенко[9], на підтримку політичних в'язнів[10], а також ряду історичних і соціальних акцій[11], брав участь у нападах на представників ліворадикальних[12][13] та проросійських організацій[14], а також представників сексуальних меншин[15]. Разом з Дмитром Корчинським є організаторами проекту «Руська автономія»[8][16][17], брав активну участь в Євромайдані[18][19][20][21]. Російські СМІ вказують Голтвянського як одного з організаторів Євромайдана[22][23]. З 2014 року бере участь у війні на сході України[24][25]. Навесні 2014 року на території Російської Федерації було заарештовано 25 українських диверсантів, які згодом зізналися, що були спрямовані в Росію Голтвянським Олегом Миколайовичем[26][27][28]. З червня по грудень 2014 року виконував обов'язки командира батальйону Печерськ. З 2015 року є керівником Центру геополітичних досліджень і сучасної конфліктології[29][30][31]. З 2016 по 2020 рік проходив службу в Силах спеціальних операцій. З 2021 року командир контрдиверсійного підрозділу Морської піхоти. Після початку широкомасштабного вторгнення Росії в Україну бере участь в бойових діях на території Луганської, Донецької та Харківської областей[32][33][34][35][36][37][38][39]. Разом з молодшим сержантом Олександром Гриценєй та мотросом Сергієм Сорокиним навесні 2022 року, 2 місяці утримував позицію "27 пост". Наприкінці 2022 року переведений до Одеси, на посаду командира роти РЕБ[40].
З 2006 по 2010 роки був депутатом Кобилякської районної ради від «Блоку Юлії Тимошенко»[41]. У 2010 році балотувався у місті Люботин Харківської області за списком партії «Батьківщина» під № 5, але депутатом не став[42]. 30 вересня 2012 року бере участь у проміжних виборах у Люботинську міську раду, але програє з розривом у 29 голосів кандидату від Партії Регіонів[43][44]. 3 2009 року очолює молодіжне крило ВО «Батьківщина» — Батьківщина молода.
Очолював право-радикальну організацію Український національний союз[45][46], на основі якої намагався у 2013 році створити політичну партію[47][48][49].
З 2015 року очолює Люботинське міське відділення партії Українське об'єднання патріотів — УКРОП. На вибори до місцевих рад 2015 балотувався в депутати за списком Українського об'єднання патріотів — УКРОП під № 1. Став депутатом Люботинської міської ради, отримавши 5.88 % голосів виборців[50][51]. У 2020 році був кандидатом в депутати Верховної Ради на проміжних виборах по 179 округу[52][53], але зняв свою кандидатуру у зв'язку з пандемією КОВІД-19[54].
- Олег Голтвянський разом з Олегом Тягнибоком, Андрієм Білецьким, Романом Стригунковим, Олегом Однороженко, Ігорем Гаркавенко та багатьма іншими політичними діячами України брали участь у зйомках документального фільму Юрія Горського «Україна. Майдан. Перемога»[55][56].
- О. Голтвянський, О. Оглобля, О. Сізов. Вентиляція будівель. Проектування та визначення характеристик систем вентиляції житлових будинків (uk, en) // Державний інститут «УкрНДІводоканалпроект» Проект, остаточна редакція. — Київ: Мінрегіон, 2015.
- О. Голтвянський, О. Оглобля, О. Сізов. Вентиляція будівель. Розрахункові методи визначення витрат повітря на вентиляцію будівель з урахуванням інфільтрації (uk, en) // Державний інститут «УкрНДІводоканалпроект» Проект, остаточна редакція. — Київ: Мінрегіон, 2015.
- Голтвянський О.М. Східні традиції державотворення // Становлення Нікейської держави / Омельчук В. В. — Київ: Видавництво ТОВ «Прометей», 2020. — С. 421-426. — 800 с. — ISBN 978-617-7502-44-8.
- Голтвянський О.М. Теорія та практика сучасної юриспруденції // Реформа та політичний процес / Бровін О.В. — Харків, 2020. — Т. I. — С. 36-38. — 328 с.
- Голтвянський О., Кобанець Р. Націреальна спецслужба в українському державотворенні // До питання про особливості розвитку сектору безпеки США в умовах нових глобальних викликів. — Київ: Видавництво ТОВ «Прометей», 2021. — С. 280-286. — 376 с. — ISBN 978-617-7502-02-8.
- Голтвянський О. Актуальні проблеми, пріоритетні напрямки та стратегії розвитку України // Українська енергетика. Реалії та перспективи / О.С. Волошкіна. — Київ: ІТТА, 2022. — С. 124-126. — 180 с.
- Голтвянський О. М. Розвиток науки в умовах воєнного стану // Енергетика України в умовах війни та післявоєнного стану. — Київ, 2022. — С. 124-126. — 452 с.
- Голтвянський О. М. Літні нукові читання // Культура Нікейської імперії. — Рівне, 2022. — Т. XCI. — С. 136-144. — 542 с.
- Голтвянський О. М. Розвиток науки та техніки:виклики сучастного світу // Элементы фашизма в системе государственного управления России. Формы политической организации. Государство как политическая власть. — Вінниця, 2023. — С. 19-24. — 162 с.
- ↑ 23 травня — День героїв України. lubotin-rada.gov.ua. Процитовано 18 серпня 2022.
- ↑ Захід лише розігріває апетити Путіна - боєць 23 бригади "Буревій". Апостроф (укр.). Процитовано 27 травня 2024.
- ↑ До складу «Правого спектру» входять: (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 7 березня 2014.
- ↑ Voronin, Anatoly. Oleg Goltvyansky, also known as Caesar of Liubotyn. qorachius.substack.com (англ.). Процитовано 18 серпня 2022.
- ↑ Голтвянський Олег Миколайович (укр.). Процитовано 1 січня 2024.
- ↑ Благодаря кордону милиции чудом удалось избежать массового побоища в центре Харькова (фото). Архів оригіналу за 18 серпня 2016. Процитовано 25 липня 2016.
- ↑ ИА Оплот-инфо (15 жовтня 2012), Вопреки запрету в Харькове прошел марш УПА, процитовано 25 липня 2016
- ↑ а б Роман Василич (31 жовтня 2013), Россия-24:развод по-украински. Борьба за украинскую идентичность, архів оригіналу за 23 травня 2020, процитовано 25 липня 2016
- ↑ В Харькове фанаты и силовики устроили бойню: задержанных волокли по земле (фото,видео). www.segodnya.ua. Архів оригіналу за 4 березня 2016. Процитовано 25 липня 2016.
- ↑ Всеукраїнська газета Сучасність і об'єктивна думка: Свободу Ігорю Гаркавенко! (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 2 квітня 2015.
- ↑ Обманутые агрокомбинатом “Пуща-Водица” требуют справедливости от министра АПК Николая Присяжнюка. ФОТО | николай присяжнюк агрокомбинат пуща-водица. stopotkat.net. Архів оригіналу за 8 травня 2013. Процитовано 25 липня 2016.
- ↑ Противоправная деятельность национал-экстремистов 2012 г. eajc.org. Архів оригіналу за 8 грудня 2015. Процитовано 25 липня 2016.
- ↑ Проявления антисемитизма и ксенофобии в Украине, январь 2012 г. www.eajc.org. Архів оригіналу за 2 березня 2017. Процитовано 25 липня 2016.
- ↑ Одни «будут разгонять любыми способами», вторые — «готовят ответ». Украинский национализм VS призрак «славянского единства» в Харькове. Архів оригіналу за 4 березня 2016. Процитовано 25 липня 2016.
- ↑ Ксенофобия в Украине: ноябрь 2010. www.eajc.org. Архів оригіналу за 2 березня 2017. Процитовано 25 липня 2016.
- ↑ Олег Голтвянский - Вся правда об Украине. Кому выгоден раскол страны? - Игорь Станиславович Прокопенко - RuTLib.com - Ваша домашняя библиотека. Архів оригіналу за 16 серпня 2016. Процитовано 25 липня 2016.
- ↑ УНС тренирует бойцов против ФСБ. 24 червня 2013. Архів оригіналу за 2 квітня 2015. Процитовано 25 липня 2016.
- ↑ BUZINA.ORG (10 грудня 2013), Киевская сечь «Специальный корреспондент» (10.12.2013 г.), архів оригіналу за 16 червня 2014, процитовано 25 липня 2016
- ↑ «Революция идет на спад. а я еду в харьков.посмотрим как евромайдан отрозиться на жизни». Архів оригіналу за 3 березня 2016. Процитовано 25 липня 2016.
- ↑ В Полтаве по дороге на Харьков пропал «боевой референт Украинского Национального Союза». Архів оригіналу за 20 серпня 2016. Процитовано 25 липня 2016.
- ↑ За прошлые сутки найдено шестеро пропавших без вести на Евромайдане. Архів оригіналу за 8 грудня 2015. Процитовано 25 липня 2016.
- ↑ Военная тайна с Игорем Прокопенко (03/03/2014) смотреть онлайн бесплатно фильм. onfilmz.net. Архів оригіналу за 10-05-2014. Процитовано 25 липня 2016.
- ↑ Новости, Р. И. А. (20180924T0800). Украинские националисты принимают ислам. Их привлекла одна особенность. РИА Новости (рос.). Процитовано 18 серпня 2022.
- ↑ Магистраль - Прихисток на перехресті доріг. magistral-uz.com.ua. Архів оригіналу за 3 березня 2016. Процитовано 26 липня 2016.
- ↑ Люботинский. tribunal-today.ru. Архів оригіналу за 10 грудня 2016. Процитовано 26 липня 2016.
- ↑ Российские спецслужбы задержали граждан Украины, подозреваемых в подготовке терактов. Новости. Первый канал (ru-RU) , архів оригіналу за 9 серпня 2016, процитовано 25 липня 2016
- ↑ Украинские диверсанты: «СБУ послала нас шпионить в Россию под видом фотографов».[недоступне посилання з квітня 2019]
- ↑ SergiusWL. На территории России задержаны украинские диверсанты (фото). mirpolitiki.net. Архів оригіналу за 5 березня 2016. Процитовано 25 липня 2016.
- ↑ "ЦЕНТР ГЕОПОЛІТИЧНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ ТА СУЧАСНОЇ КОНФЛІКТОЛОГІЇ". Архів оригіналу за 17 серпня 2016.
- ↑ Безкоштовний запит | МІНІСТЕРСТВО ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ. usr.minjust.gov.ua. Архів оригіналу за 20 вересня 2016. Процитовано 25 липня 2016.
- ↑ Метод Рейгана або як перемогти Росію.Чи розуміє свою роль діаспора? (англ.), процитовано 18 жовтня 2022
- ↑ Ukrainalaissotilas kertoo Nato-aseiden jo vaikuttavan taistelukentällä – ”Ilman Euroopan aseapua emme olisi selvinneet”. KU (фін.). 21 травня 2022. Процитовано 18 серпня 2022.
- ↑ You are being redirected... hojenomundomilitar.com.br. Архів оригіналу за 21 жовтня 2022. Процитовано 18 серпня 2022.
- ↑ Voronin, Anatoly. Oleg Goltvyansky: talk amidst the war. qorachius.substack.com (англ.). Процитовано 18 серпня 2022.
- ↑ “The order will return to our land.” The interview with the Ukrainian Marines unit Commander, Oleh - UAFcoin - Ukrainian Armed Forces cryptocoin (амер.). 17 червня 2022. Процитовано 18 жовтня 2022.
- ↑ “Порядок повернеться на нашу землю”. Інтерв'ю з командиром підрозділу морської піхоти, Олегом - UAFcoin - Ukrainian Armed Forces cryptocoin (укр.). 17 червня 2022. Процитовано 18 жовтня 2022.
- ↑ Нужно защищать семью, Родину и свободу. Трибуна Новости (ru-RU) . 4 лютого 2023. Процитовано 5 липня 2023.
- ↑ Суровикин арестован за госизмену, генералы ВС РФ под следствием? / Утренний эфир (укр.), процитовано 5 липня 2023
- ↑ “At any moment, a large-scale war could begin”. IGOR ABOIM (pt-PT) . 4 липня 2023. Процитовано 5 липня 2023.
- ↑ Командир роти РЕБ Голтвянський: Путін хай як старається, уже Одесу взяти не зможе. Shahed і ракети поки турбують, але із часом вдасться вирішити й це питання. Гордон | Gordon (укр.). Процитовано 1 грудня 2023.
- ↑ Олег Решетило: «Все це організовує група товаріщєй». Архів оригіналу за 2 квітня 2015.
- ↑ Про реєстрацію кандидатів у депутати Люботинської міської ради, включених до виборчого списку Люботинською міською організацією політичної партії ВО «Батьківщина». Архів оригіналу за 2 квітня 2015.
- ↑ Офіційний сайт Люботинської міської ради. Вибори депутатів Верховної Ради Автономної республіки Крим,місцевих рад та сільських, селищних, міських голів 31 жовтня 2010 р. Архів оригіналу за 2 квітня 2015.
- ↑ Матеріали за 02.10.2012 » Офіційний сайт міста Люботин. Архів оригіналу за 2 квітня 2015.
- ↑ «Свободовцу» Швайке сожгли внедорожник за 300 тысяч. - 15 Декабря 2013 - САЙТ ГОРОДА БАЛАКЛЕЯ. bal.at.ua. Архів оригіналу за 2 квітня 2015. Процитовано 26 липня 2016.
- ↑ УКРАИНА: Узники совести - БЕЛАЯ СОЛИДАРНОСТЬ: погибшие и пленные националисты, узники совести, списки репресированных. ru.prisoners14.com. Архів оригіналу за 10 вересня 2016. Процитовано 26 липня 2016.
- ↑ В Харькове создана новая националистическая партия (ru-RU) . 27 квітня 2013. Архів оригіналу за 2 березня 2016. Процитовано 26 липня 2016.
- ↑ У "Свободы" появится новый конкурент на националистическом поле. Архів оригіналу за 4 березня 2016. Процитовано 26 липня 2016.
- ↑ Андрей Бородавка (27 квітня 2013), 27.04 Новая партия Украинский национальный союз Голтвянский, процитовано 26 липня 2016
- ↑ Вибори 2015 » Офіційний сайт міста Люботин. lubotin.kharkov.ua. Архів оригіналу за 16 липня 2016. Процитовано 26 липня 2016.
- ↑ ПроКом, ТОВ НВП. Центральна виборча комісія України - WWW відображення ІАС "Місцеві вибори 2015". www.cvk.gov.ua. Архів оригіналу за 8 грудня 2015. Процитовано 14 липня 2016.
- ↑ Shelemba, M. M.; Shelemba, M. M. (9 квітня 2018). Партійна конкуренція на виборах до Закарпатської обласної ради: емпіричний аналіз. Науково-теоретичний альманах "Грані". Т. 21, № 2. с. 134—140. doi:10.15421/171827. ISSN 2413-8738. Процитовано 26 лютого 2020.
- ↑ ЦИК завершил регистрацию кандидатов на довыборах в Раду в 179 округе. РБК-Украина (рос.). Процитовано 21 серпня 2022.
- ↑ Кандидат в ВР по 179 округу в Харьковской области Голтвянский снялся с выборов из-за коронавируса. gordonua.com. Процитовано 21 серпня 2022.
- ↑ УКРАИНА. МАЙДАН. ПЕРЕМОГА — документальный фильм, 2014.
- ↑ Украина. Майдан. Перемога | глава четвёртая: Небесная сотня и снайперы. Архів оригіналу за 1 лютого 2015.
- Молодші лейтенанти (Україна)
- Народились 8 вересня
- Народились 1980
- Кавалери ордена Святого рівноапостольного князя Володимира Великого III ступеня (УПЦ КП)
- Нагороджені нагрудним знаком «Учасник АТО»
- Нагороджені відзнакою Президента України «За участь в антитерористичній операції»
- Нагороджені медаллю «Захиснику Вітчизни»
- Нагороджені медаллю «За жертовність і любов до України»
- Нагороджені ювілейною медаллю «25 років незалежності України»
- Українські воїни-учасники російсько-української війни (з 2014)
- Уродженці Люботина
- Уродженці Харкова
- Політики України
- Українські громадські діячі
- Українські націоналісти
- Члени ВО «Батьківщина»
- Члени партії «Українське об'єднання патріотів — УКРОП»
- Учасники Євромайдану
- Військовики українських спеціальних сил
- Військові ВМС України
- Командири добровольчих батальйонів російсько-української війни