Комета Бієли
Перейти до навігації
Перейти до пошуку
малюнок 1846 року | |
Відкриття | |
---|---|
Першовідкривач: | Вільгельм фон Біла |
Дата відкриття: | 8 березня 1772[1] і 27 лютого 1826 |
Альтернативні позначення: | D/1772 E1; 1772; D/1805 V1; 1806 I; D/1826 D1; 1826 I; D/1832 S1; 1832 III; 1846 II; 1852 III |
Характеристики орбіти | |
Епоха: | (29 вересня, 1852) |
Афелій: | 6,188 а. о. |
Перигелій: | 0,8606 а. о. |
Велика піввісь орбіти: | 528 776 113 669,75 м[1] |
Ексцентриситет орбіти: | 0,7558 |
Період обертання: | 6,616 a |
Нахил орбіти: | 29,101° |
Останній перигелій: | 23 вересня, 1852 |
Наступний перигелій: | втрачена |
Фізичні характеристики | |
Породжувані метеорні потоки | |
Андромедиди |
Комета Бієли[2][3][4] (3D/Biela) — періодична комета, орбіту якої обчислив 1826 року астроном-аматор Вільгельм фон Біла. Уперше цю комету спостерігав 8 березня 1772 року французький астроном Жак Лейбакс Монтень (Jacques Leibax Montaigne), а пізніше — інші астрономи, але їм не вдалося обчислити її орбіту. Рухалась комета навколо Сонця з періодом обертання 6,6 року. Наприкінці 1846 року розпалася на дві частини; у кожної з них утворилися кома й хвіст. Після 1852 року комета Бієли не спостерігалася.
Починаючи з 1872 року спостерігався метеорний потік, так звані бієліди або андромедиди, який спочатку був доволі потужним, однак після 1899 року значно ослаб.
- ↑ а б БД малих тіл Сонячної системи (JPL)
- ↑ КУРС ЗАГАЛЬНОЇ АСТРОНОМІЇ - С. М. АНДРІЄВСЬКИЙ 2007
- ↑ БІЄЛИ КОМЕТА // Астрономічний енциклопедичний словник / за заг. ред. І. А. Климишина та А. О. Корсунь. — Львів : Голов. астроном. обсерваторія НАН України : Львів. нац. ун-т ім. Івана Франка, 2003. — С. 53. — ISBN 966-613-263-X.
- ↑ Головна астрономічна обсерваторія НАН України. Архів оригіналу за 21 Вересня 2021. Процитовано 21 Вересня 2021.
- Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К. : Головна редакція УРЕ, 1974–1985.