sekasorto
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]sekasorto (1)
- kaaos; olotila, jossa ei ole järjestystä, suuri epäjärjestys
- Huoneessa ei ollut siivottu moneen kuukauteen, joten siellä vallitsi täysi sekasorto.
- turvaton tilanne, jossa ei ole sääntöjä
- Hallitus romahti ja maa vajosi täyteen sekasortoon.
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈsekɑˌsort̪o/
- tavutus: se‧ka‧sor‧to
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | sekasorto | sekasorrot |
genetiivi | sekasorron | sekasortojen |
partitiivi | sekasortoa | sekasortoja |
akkusatiivi | sekasorto; sekasorron |
sekasorrot |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | sekasorrossa | sekasorroissa |
elatiivi | sekasorrosta | sekasorroista |
illatiivi | sekasortoon | sekasortoihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | sekasorrolla | sekasorroilla |
ablatiivi | sekasorrolta | sekasorroilta |
allatiivi | sekasorrolle | sekasorroille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | sekasortona | sekasortoina |
translatiivi | sekasorroksi | sekasorroiksi |
abessiivi | sekasorrotta | sekasorroitta |
instruktiivi | – | sekasorroin |
komitatiivi | – | sekasortoine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | - | |
heikko vartalo | sekasorro- | |
vahva vartalo | sekasorto- | |
konsonantti- vartalo |
- |
Etymologia
[muokkaa]Käännökset
[muokkaa]1. olotila, jossa ei ole järjestystä, suuri epäjärjestys
|
2. turvaton tilanne, jossa ei ole sääntöjä
|
Liittyvät sanat
[muokkaa]Synonyymit
[muokkaa]- (olotila, jossa ei ole järjestystä, suuri epäjärjestys) kaaos; sekamelska
- (turvaton tilanne, jossa ei ole sääntöjä) kaaos, anarkia
Johdokset
[muokkaa]- adjektiivit: sekasortoinen
Aiheesta muualla
[muokkaa]- sekasorto Kielitoimiston sanakirjassa