Yhdysvaltain Grand Prix
Rata | Circuit of the Americas |
Sijainti | Austin, Texas, Yhdysvallat |
Ratatyyppi | Moottorirata |
Radan pituus | 5,513 km |
Kilpailun pituus | 56 kierrosta, 308,405 km |
Eniten voittoja | |
Kuljettajat |
|
Tallit | Ferrari (10) |
Viimeisin kilpailu (2023): | |
Voittaja |
(Red Bull Racing-Honda RBPT) |
Voittoaika | 1:35.21,362 |
Toinen |
(McLaren-Mercedes) |
Kolmas |
(Ferrari) |
Sprinttikilpailu | |
Voittaja |
(Red Bull Racing-Honda RBPT) |
Toinen |
(Mercedes) |
Kolmas |
(Ferrari) |
Paalupaikka | |
Kuljettaja |
(Ferrari) |
Paaluaika | 1.34,723 |
Nopein kierros | |
Kuljettaja |
(AlphaTauri-Honda RBPT) |
Kierrosaika | 1.38,139 (kierroksella 56) |
Yhdysvaltain Grand Prix (engl. United States Grand Prix) on Yhdysvalloissa järjestettävä Formula 1 -sarjan osakilpailu, jota on ajettu seuraavilla paikkakunnilla:
Paikkakunta | Rata | Vuodet |
---|---|---|
Sebring, Florida | Sebring International Raceway | 1959 |
Riverside, Kalifornia | Riverside International Raceway | 1960 |
Watkins Glen, New York | Watkins Glen International | 1961–1980 |
Phoenix, Arizona | Phoenixin katurata | 1989–1991 |
Indianapolis, Indiana | Indianapolis Motor Speedway | 2000–2007 |
Austin, Texas | Circuit of the Americas | 2012–2019, 2021–[1] |
Näiden lisäksi on ajettu useita eri nimiä kantaneita F1-osakilpailuja eri puolilla Yhdysvaltoja.
Tapahtumia
- Yhdysvaltain GP:ssä F1-uransa ensimmäiseen voittoon ovat ajaneet Bruce McLaren (1959), Innes Ireland (1961), Jochen Rindt (1969), Emerson Fittipaldi (1970) ja François Cevert (1971).[2][3][4][5][6]
- Länsi-Yhdysvaltain GP:ssä F1-uransa ensimmäiseen voittoon on ajanut Nelson Piquet (1980).[7]
- Las Vegasin GP:ssä F1-uransa ensimmäiseen voittoon on ajanut Michele Alboreto (1982).[8]
- Mika Häkkinen aloitti F1-uransa Phoenixissä vuonna 1991.
- Ralf Schumacher loukkaantui pahoin Indianapolisissa vuoden 2004 GP:ssä tapahtuneessa törmäyksessä radan reunavalliin. Hänen on arvioitu kärsineen törmäyksessä 78 G:n kiihtyvyyden,[9] mikä on yksi pahimmista törmäyksistä F1-sarjan historiassa.[10] Onnettomuudessa hän sai pari lievää murtumaa selkärankaansa ja aivotärähdyksen.
- Vuoden 2005 kilpailussa Indianapolisissa 14 Michelinin renkailla ajanutta kuljettajaa vetäytyi varikolle lämmittelykierroksen jälkeen, koska renkaiden kestävyydestä ei ollut takeita. Seurauksena oli yhdysvaltalaisyleisön raivonosoitukset, ja koko Yhdysvaltain GP:n tulevaisuus alkoi olla epävarma. Se osaltaan oli vaikuttavana tekijänä, kun GP ei tullut mukaan kilpailukalenteriin kaudelle 2008. Michelinin lisäksi syntipukkina pidettiin kansainvälistä autourheiluliitto FIA:a, joka ei antanut Michelinille lupaa toimittaa talleille uusia renkaita tai lisätä radan ovaalikaarteeseen šikaania.
- Sebastian Vettelin 100:s GP vuonna 2012.
- Lewis Hamilton varmisti kolmannen maailmanmestaruutensa Austinissa kaudella 2015.
- Lewis Hamilton varmisti kuudennen maailmanmestaruutensa Austinissa kaudella 2019.
Suomalaiset voittajat
Keke Rosberg on voittanut Dallasin Grand Prix’n 1984 ja Detroitin Grand Prix’n 1985. Yhdysvaltain GP:n on voittanut Mika Häkkinen Indianapolisissa kaudella 2001, Kimi Räikkönen Austinissa kaudella 2018 ja Valtteri Bottas niin ikään Austinissa kaudella 2019. Räikkösen voitto oli samalla myös 50. suomalaisvoitto Formula 1 -sarjassa.
Voittajat
Punataustaiset kilpailut eivät kuuluneet Formula 1:n MM-sarjaan.
Muiden Yhdysvalloissa ajettujen osakilpailujen voittajat
Yhdysvalloissa ajettuja osakilpailuita, joiden virallinen nimi ei ollut Yhdysvaltain Grand Prix (engl. United States Grand Prix).
Indianapolis 500
- Pääartikkeli: Indianapolis 500
Kausi | Kuljettaja | Talli | Runko | Moottori | Raportti |
---|---|---|---|---|---|
1950 | Wynn’s Friction Proofing | Kurtis Kraft | Offenhauser | Raportti | |
1951 | Belanger Motors | Kurtis Kraft | Offenhauser | Raportti | |
1952 | J. C. Agajanian | Kuzma | Offenhauser | Raportti | |
1953 | Fuel Injection | Kurtis Kraft | Offenhauser | Raportti | |
1954 | Fuel Injection | Kurtis Kraft | Offenhauser | Raportti | |
1955 | John Zink | Kurtis Kraft | Offenhauser | Raportti | |
1956 | John Zink | Watson | Offenhauser | Raportti | |
1957 | Belond Exhaust | Salih | Offenhauser | Raportti | |
1958 | Belond A.P. Muffler | Salih | Offenhauser | Raportti | |
1959 | Leader Card 500 Roadster | Watson | Offenhauser | Raportti | |
1960 | Ken-Paul | Watson | Offenhauser | Raportti |
Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix
- Pääartikkeli: Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix
Las Vegasin Grand Prix
- Pääartikkeli: Las Vegasin Grand Prix
Kausi | Kuljettaja | Valmistaja | Rata | Raportti |
---|---|---|---|---|
1981 | Williams-Ford | Caesars Palace | Raportti | |
1982 | Tyrrell-Ford | Caesars Palace | Raportti |
Detroitin Grand Prix
Dallasin Grand Prix
Kausi | Kuljettaja | Valmistaja | Rata | Raportti |
---|---|---|---|---|
1984 | Williams-Honda | Fair Park | Raportti |
Miamin Grand Prix
Kausi | Kuljettaja | Valmistaja | Rata | Raportti |
---|---|---|---|---|
2022 | Red Bull Racing-RBPT | Miami | Raportti[11] | |
2023 | Red Bull Racing-Honda RBPT | Miami | Raportti[12] |
Lähteet
- United States Grand Prix Formula1.com (englanniksi)
Viitteet
- ↑ USA:n F1-kisalle löytyi yllättävä isäntä MTV.fi. 25.5.2010. Viitattu 28.10.2015. [vanhentunut linkki]
- ↑ Brabham pushes his way to the title ESPN. Viitattu 23.1.2022. (englanniksi)
- ↑ Ireland takes maiden victory at Watkins Glen ESPN. Viitattu 23.1.2022. (englanniksi)
- ↑ Jochen Rindt - Austria ESPN. Arkistoitu 22.12.2015. Viitattu 23.1.2022. (englanniksi)
- ↑ Emerson Fittipaldi - Brazil ESPN. Arkistoitu 14.7.2016. Viitattu 23.1.2022. (englanniksi)
- ↑ Cevert rounds off season in style with maiden win ESPN. Viitattu 23.1.2022. (englanniksi)
- ↑ Alan Jones beats Nelson Piquet to the title ESPN. Arkistoitu 30.9.2015. Viitattu 23.1.2022. (englanniksi)
- ↑ Rosberg's the champion despite just one win ESPN. Viitattu 23.1.2022. (englanniksi)
- ↑ Ripley, Dan: Lost Grand Prix tracks - Indianapolis: Tyre fiasco sees F1 endure one of its most farcical weekends, while Michael Schumacher dominates home of the Indy 500 in our picture special of 'The Brickyard' Sport - Formula One. 26.5.2017. Daily Mail (UK). Viitattu 23.10.2018. (englanniksi)
- ↑ Schmidt, Michael: FORMEL 1 CRASHS - Geheime Unfallzahlen im Vergleich Formel 1. 10.7.2014. Auto, Motor und Sport. Viitattu 23.10.2018. (saksaksi)
- ↑ FORMULA 1 CRYPTO.COM MIAMI GRAND PRIX 2022 - RACE RESULT Formula1.com. Viitattu 9.5.2022. (englanniksi)
- ↑ FORMULA 1 CRYPTO.COM MIAMI GRAND PRIX 2023 - RACE RESULT Formula1.com. Viitattu 5.8.2023. (englanniksi)
Aiheesta muualla
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yhdysvaltain Grand Prix Wikimedia Commonsissa
1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 | |||||
Radat | Sebring International Raceway (1959) Riverside International Raceway (1960) Watkins Glen International (1961–1980) Detroitin katurata (1983–1984, 1987–1988) Phoenixin katurata (1989–1991) Indianapolis Motor Speedway (2000–2007) Circuit of the Americas (2012–2019, 2021–) |