יחסי בנגלדש–ישראל
יחסי בנגלדש–ישראל | |
---|---|
לחצו כדי להקטין חזרה | |
בנגלדש | ישראל |
שטח (בקילומטר רבוע) | |
148,460 | 22,072 |
אוכלוסייה | |
174,849,441 | 9,934,792 |
תמ"ג (במיליוני דולרים) | |
437,415 | 509,901 |
תמ"ג לנפש (בדולרים) | |
2,502 | 51,325 |
משטר | |
דמוקרטיה פרלמנטרית | דמוקרטיה פרלמנטרית |
בין מדינת ישראל והרפובליקה העממית של בנגלדש לא מתקיימים יחסים דיפלומטיים או יחסי סחר רשמיים, נכון ל-2023.
בנגלדש היא אחת מתוך 23 מדינות החברות באו"ם שאינן מכירות במדינת ישראל[1][2].
היסטוריה
[עריכת קוד מקור | עריכה]בתאריך 4 בפברואר 1972, כשנה לאחר הכרזת העצמאות של בנגלדש מפקיסטן במהלך חודש מרץ 1971, ישראל הכירה רשמית בעצמאותה של המדינה החדשה, ובכך הייתה המדינה הראשונה בעולם שהכירה בבנגלדש. הדבר נבע במידה רבה מנטייתה החיובית של דעת הקהל בישראל ביחס למאבק הבנגלדשי לעצמאות, וזאת במסגרת ההשוואה המתבקשת למאבק העם היהודי לעצמאות מדינית במדינת ישראל[3]. עם זאת, בשל זהותה האסלאמית המובהקת של המדינה החדשה, ושאיפתה לכינון יחסים קרובים עם מדינות ערב והעולם המוסלמי, ממשלת בנגלדש דחתה באופן רשמי את ההכרה הישראלית, כאשר שר החוץ של בנגלדש דאז, קהונדוקר מושטק אהמד, שלח מכתב לממשלת ישראל בשם ממשלת בנגלדש, בו מסר כי בנגלדש אינה יכולה לקבל את ההכרה הישראלית בה[4].
באופן הצהרתי ועקבי, בנגלדש תומכת לאורך השנים בסופו של "הכיבוש הבלתי חוקי של פלסטין", וכן בהקמת מדינה פלסטינית ריבונית[5].
במהלך המחצית הראשונה של שנת 2000, החלו מגעים חשאיים ראשונים בין שתי המדינות לקראת כינונם של יחסים דיפלומטיים. עם זאת, מגעים אלו לא נשאו פרי[6][7].
במהלך חודש נובמבר 2003, העיתונאי הבנגלדשי הפרו-ציוני סלאה צ'ודהורי נעצר בשל ניסיונו לטוס לתל אביב, והועמד לדין בגין "המרדה, בגידה, וחילול השם". בסופו של דבר צ'ודהורי נידון למאסר של שבע שנים[8][9].
בעקבות מלחמת לבנון השנייה בשנת 2006, בנגלדש הציעה לשלוח כוחות צבא לאזור דרום לבנון כחלק ממשימתו של כוח האו"ם המופקד על שמירת השקט באזור. עם זאת, הצעה זו נדחתה על ידי ישראל, וזאת עקב חוסר נכונותה של בנגלדש להכיר רשמית במדינת ישראל[10]. חרף אי ההסכמה הישראלית, בנגלדש ונפאל היו המדינות הראשונות שכוחותיהם הגיעו לחופי דרום לבנון, וזאת בשעה ששאר מדינות המערב, וביניהן התורמת העיקרית לכוח האו"ם, צרפת, התעכבו בפריסת חייליהם. בהמשך, ומיד לאחר ששאר כוחות האו"ם הגיעו לאזור, הכוחות הבנגלדשים נאלצו לעזוב באופן מיידי, מתוקף ההכרה בבנגלדש כצד שאינו נייטרלי בסכסוך, וזאת גם בשל הצהרתו של שר חוץ הבנגלדשי מורשד קהאן, שתיאר את המתקפה הישראלית בשטח לבנון כ"טרור מדיני", והכריז בדבר העברת סיוע הומניטרי לעם הלבנוני ולעם הפלסטיני בעקבות תקיפות צה"ל[11][12].
בהצהרה שפורסמה בג'רוזלם פוסט בתאריך 2 בספטמבר 2011, מסר דובר מטעם ממשלת ישראל כי ”אין לנו סכסוך עם בנגלדש. אנחנו שואפים לדיאלוג. אנחנו מעוניינים במיסוד היחסים. אנו מזמינים בברכה צליינים מבנגלדש לבקר בעיר הקודש ירושלים”[13].
ב-22 במאי 2021 הודיעה ממשלת בנגלדש על הסרת הכיתוב בדרכון המדינה שאסר לבקר בישראל.[14]
ב-2023 במהלך מלחמת חרבות ברזל, בנגלדש ביחד עם 4 מדינות שונות הגישו בקשה לבית הדין הבינלאומי לחקור את ישראל בגין פשעי מלחמה[15].
יחסי מסחר
[עריכת קוד מקור | עריכה]לאורך השנים, בנגלדש הקפידה בדבר הטלת חרם כלכלי מלא על מדינת ישראל, וזאת חרף העובדה ששתי המדינות חברות בארגון הסחר העולמי. בנגלדש גם אוסרת על כל מגעים כלכליים בין אזרחיה ואזרחי ישראל.[16][17]
עם זאת, במהלך בשנת 2014, ולאחר פרסום סטטיסטיקה רשמית מטעם הלשכה לקידום הייצוא בבנגלדש, התגלה כי בנגלדש ייצאה כמות קטנה של סחורה, בשווי של כ-2,577 דולר, לישראל במהלך השנה הפיסקלית 2013-14.[18][19]
על פי נתוני OEC, בשנת 2016 היקף הייצוא הישראלי לבנגלדש הסתכם ב-752 אלף דולר אמריקאי; הסחורה כללה בעיקר טלפונים, כלים רפואיים ומוצרים כימיים.[20] באותה השנה, ישראל ייבאה מבנגלדש סחורה בשווי 45 מיליון דולר אמריקאי; הסחורה כללה בעיקר מוצרי טקסטיל (99%).[21]
ראו גם
[עריכת קוד מקור | עריכה]קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- מיכה אודנהיימר, בנגלדש, קריאת עזרה מדאקה, באתר הארץ, 11 בדצמבר 2007
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ Moving Israel from Europe to Asia, באתר הג'רוזלם פוסט
- ^ Grant: I’ll have no issue with my Israeli passport
- ^ Israel Recognizes Bangladesh, באתר הג'רוזלם פוסט
- ^ Time for a quiet revolution in Bangladesh-Israeli relations, באתר הג'רוזלם פוסט
- ^ הצהרה מטעם שר החוץ של בנגלדש במפגש המדינות הבלתי מזדהות בקהיר, 14 ביולי 2009 (באנגלית)
- ^ מערכת וואלה!, מגעים בין ישראל לבין בנגלדש על כינון יחסים דיפלומטיים, באתר וואלה, 2 בינואר 2000
- ^ כתב גלובס, בקרוב: יחסים דיפלומטים עם סרילנקה; בנגלדש שוקלת, באתר גלובס, 7 במאי 2000
- ^ Bangladesh editor gets 7 years for attempted Israel trip
- ^ The unfathomable life of Salah Uddin Shoaib Choudhury
- ^ Israeli troops shoot Hezbollah militants, באתר CNN
- ^ איי. פי, בנגלדש: בקרוב נשלח סיוע הומניטרי ללבנון ולפלסטינים, באתר ynet, 26 ביולי 2006
- ^ Dhaka terms Israeli attack on Lebanon as state and religious terrorism
- ^ Time for a quiet revolution in Bangladesh-Israeli relations, באתר הג'רוזלם פוסט
- ^ איתותי נורמליזציה מבנגלדש: האיסור לבקר בישראל הוסר מהדרכון, באתר ynet, 22 במאי 2021
- ^ ניסן צור, חמש מדינות לבית הדין הבינלאומי: "לחקור את ישראל", באתר ערוץ 7, 18 בנובמבר 2023
- ^ Bangladesh Trade Boycott On Israel Impacts U.s. Firm And Garment Sector, באתר ויקיליקס
- ^ Elections in Bangladesh – Why do we care?
- ^ Bangladesh exports unknown goods to Israel
- ^ No diplomatic ties but B’desh earns from export in Israel
- ^ Products that Israel exports to Bangladesh (2016), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון)
- ^ Products that Israel imports from Bangladesh (2016), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון)