קונסנטמיקלוש
| |||
הכנסייה הקלוויניסטית | |||
מדינה |
| ||
---|---|---|---|
חבל | המישור הגדול הדרומי | ||
מחוז |
| ||
נפה | נפת קונסנטמיקלוש | ||
ראש העיר | Árpád Lesi | ||
שטח | 172.11 קמ"ר | ||
אוכלוסייה | | ||
‑ בעיר | 8,146 (1 בינואר 2023) | ||
‑ צפיפות | 48.28 נפש לקמ"ר (2015) | ||
קואורדינטות | 47°01′35″N 19°07′22″E / 47.026388888889°N 19.122777777778°E | ||
אזור זמן | UTC +1 | ||
http://www.kunszentmiklos.hu | |||
קונסנטמיקלוש (בהונגרית: Kunszentmiklós) היא עיר קטנה במחוז באץ'-קישקון שבהונגריה ומרכז נפת קונסנטמיקלוש.
מיקום
[עריכת קוד מקור | עריכה]העיר ממוקמת בחלק הצפון מערבי של קישקונשאג (Kiskunság) שהוא חבל ארץ שמתחיל דרומית לבודפשט עד צפונית לעיר סגד, ותחום במזרח-מערב בין הנהרות הדנובה והטיסה). העיר נמצאת כ-60 קילומטרים דרומית לבודפשט. היישובים השכנים הם אפאי ובודי מצפון, קונפסר מצפון מזרח, קונאדאץ' מדרום מזרח, סבדסאלאש מדרום ועוד.
נגישות
[עריכת קוד מקור | עריכה]בכביש
[עריכת קוד מקור | עריכה]העיירה מרוחקת מעט מהכבישים הראשיים, מרכזה מושפע משלושה כבישים צדדיים עיקריים בלבד: כביש 5203 בין קישקונלצהאזה - סבדסאלאש - איז'אק בכיוון צפון-דרום, וכביש 5205 בין ארקן לבין טאש בכיוון מזרח-מערב.
ברכבת
[עריכת קוד מקור | עריכה]כיום, היישוב מושפע רק מקו 150 של רכבות הונגריה (MÁV) Budapest–Kunszentmiklós-Tass–Kelebia, שיש לו במקום שתי תחנות. מרכז העיר היה בעצם תחנה משותפת עם הכפר טאש. התחנה המסועפת ממוקמת פיזית בגבול המערבי של העיר, אליה מגיעים בכביש 52 מדרום לכביש 5205.
היסטוריה
[עריכת קוד מקור | עריכה]ימי הביניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]לעיתים קרובות נמצאו חפצי אמנות מתקופת האבן ומתקופת הברונזה על גדות הלס הנושאות את הענפים לשעבר של הדנובה, אך נמצאו כאן גם חפצי אמנות קלטיים וסרמטיים. חפירת קבר נסיכותי אוורי במכרה החול Kunbábony הייתה משימה ארכאולוגית גדולה של שנות ה-70. ההונגרים הכובשים מצאו מקום לינה גם בגבולות העיר. שמה של סנטמיקלוש סימנה מקום של כנסייה מממלכת הונגריה (1000–1301). רשת צפופה של כפרים נמצאה ונהרסה על ידי צבאות המונגולים בפלישת המונגולית לאירופה דרך המישור ההונגרי הגדול, כך קרה גם לסנטמיקלוש וסביבתה. במאה ה-13 ובמאה ה-14 הגיעו הקומאנים (בהונגרית Kun) בכמה גלים, כבשו את האזור כאזור לא מיושב, והתיישבו בו.
המאה ה-20
[עריכת קוד מקור | עריכה]לא חל שינוי באוכלוסייה בין שתי מלחמות העולם. הכפר הגדול שמר על מעמדו כמטה נפה והצליח לבצע השקעות מסוימות. הרחובות הראשיים רוצפו בקוביות ריצוף קטנות, בית הספר התיכון הורחב והוקמו מתחם ספורט ובריכת שחייה ובשנת 1928 נבנתה גם תחנת כוח. האירוע שהשפיע לרעה על הכלכלה היה התיעול, ניקוז וביוב הלא תקין שהסתיים בסוף שנות ה-20. רשת הביוב המוגזמת, שנבנתה כדי להפחית את הסיכון לשיטפונות ולנתיבי מים פנימיים, אך ללא התחשבות בדרישות ארוכות הטווח, הפרה את האיזון ההידרולוגי שהוכח כיציב במשך מאות שנים. בתוך שנים ספורות, האזור כמעט התייבש ומפלס מי התהום ירד. המלחה מהירה ומשנית הפכה את האדמה לכמעט בלתי ניתנת לעיבוד, בעוד שבמזג אוויר גשום מערכת זו נחנקה. לאחר גשם ממושך או הפסקה פתאומית, "אין מים בביוב, אלא הביוב במים", כפי שקבעו המקומיים בתבונה ובמרירות. המשבר החקלאי הלאומי והנגע המקומי הזה גרמו להתרוששות אוכלוסיית החקלאים ולריבוד ההולך וגובר של קהילת החקלאים ההומוגנית עד אז. מספר העניים גדל, ומאמצע שנות ה-30 החלו לעבוד במפעלים בצ'פל ובדרום בודפשט, שכבר הוסבו למטרות מלחמה.
קהילה יהודית
[עריכת קוד מקור | עריכה]האוכלוסייה היהודית במקום הייתה 633 בשנת 1880. בית הכנסת נבנה בשנת 1898. הטרור הלבן אחרי מלחמת העולם הראשונה פגעה באוכלוסייה היהודית ובמוסדותיה והאוכלוסייה היהודית לפני מלחמת העולם השנייה (מפקד האוכלוסין) הצטמצמה ל-155. בית הקברות הוקם בשנת 1853. הקבורה החסידית האורתודוקסית האחרונה הידועה הייתה לפני מלחמת העולם השנייה. האזור הוא החקלאי, כפרי ושטוח. בית הקברות היהודי הוא נפרד, אך נמצא ליד בתי הקברות האחרים, אין שלט או סימון. הגישה פתוחה ללא חומה, גדר או שער. גודלו של בית הקברות לפני ואחרי מלחמת העולם השנייה היה 4.1 דונם.
יש בו כ-100–500 מצבות, 25%–50% נפלו או שבורות, מתוארכות למאות ה-19–20. צמיחת יתר של צמחייה היא בעיה מתמדת; וניקוז המים הוא בעיה עונתית. ישנם מדורים מיוחדים לכהנים, לילדים ולבעלי הון. השיש, הגרניט, אבן הגיר ואבן החול בצורת שטוחה, מוחלקת וכתובה היטב, או לאבנים שטוחות עם עיטור תבליט מגולף יש כתובות בעברית והונגרית. לחלק מהמצבות יש גדרות מתכת מסביב לקברים. בית הקברות מכיל מצבות זיכרון מיוחדות לקורבנות השואה אך ללא קברי אחים. הבעלים הנוכחיים של בית הקברות שעדיין פעיל הוא הקהילה היהודית הלאומית של הונגריה. הנכסים הסמוכים הם חקלאיים. בוצע שיקום מסוים בבית הקברות.
אתרים בעלי חשיבות
[עריכת קוד מקור | עריכה]- בית העירייה, נבנה בשנת 1825 בסגנון קלאסיסטי
- הכנסייה הקלוויניסטית, שנבנתה בין 1788 לבין 1792 בסגנון הבארוק המאוחר.
- הכנסייה הרומית-קתולית שקודמתה נבנתה בשנת 1787, קיבלה את צורתה הנאו-רומנסקית והנאו-גותית הנוכחית בשנת 1906
- הגימנסיה הקלוויניסטית בקשאי שאנדור (נאו-קלאסי)
- הטברנה של "משסף הצוואר", אחת התחנות בנתיב הדואר פשט - פטרוואראד לשעבר, נקראת על שם המוזגת שצווארה שוסף מקנאה ב-1801.
- מוריה ויראג, שנבנה בסביבות 1820 על ידי השופט הראשי פאל ויראג בסגנון קלאסיסטי, כיום פועל בו מוזיאון להיסטוריה מקומית.
- מרכז ההדרכה של Kunbábonyi
- חדר ההנצחה בקשאי שאנדור
- מרחצאות החוף קונסנטמיקלוש, שפועלות בקיץ עם שלוש בריכות ומי ספא, יכולים לשמש בעיקר לכאבי פרקים ושרירים ולתלונות גינקולוגיות.
ילידי העיר
[עריכת קוד מקור | עריכה]- גאבור טולנאי (בהונגרית: Tolnai Gábor; קונסנטמיקלוש, 29 בדצמבר 1910 – בודפשט, 17 בפברואר 1990) היה היסטוריון ספרותי, מסאי, יהודי-הונגרי, פרופסור באוניברסיטה, חבר האקדמיה ההונגרית למדעים.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]אתר האינטרנט הרשמי של קונסנטמיקלוש
- מכבי האש של העיר קונסנטמיקלוש
קונסט-מיקלאש (הונגריה), דף שער בספרייה הלאומית
יישובים במחוז באץ'-קישקון | ||
---|---|---|
ערי המחוז | ||
ערים | ||
כפרים | מדראש • דושנוק • אגשג'האזה • בלוסג • פלשלאיוש • פילפהאזה • פילפיאקב • הלווציה • יאקבסאלאש • קונברץ' • קונסאלאש • ניארלרינץ • לדאנבנה • וארושפלד • אורגוואן • באצ'בוקוד • באצ'סלש • צ'יקריה • קטימאר • קונבאיה • מאטטלקה • טטהאזה • באצ'סנטגיירג' • באטמונושטור • צ'אטאליה • צ'אבוי • דאבוד • דונפלווה • ארשקצ'נאד • ארשקהלמה • פלשסנטאיוואן • גרה • הרצגסאנטו • נג'ברצ'קה • נמשנאדאודבר • שיקשד • סרמלה • ושקוט • אפושטג • דונאג'האזה • קונדץ' • קונפסר • סלקסנטמארטון • צ'ויושפאלוש • טאש • יאסנטלאסלו • קמפץ • מוריצגאט • באצ'בורשוד • באטיה • דראגסל |
יישובים בנפת קונסנטמיקלוש | ||
---|---|---|
יישובים | קונסנטמיקלוש • אפושטג • דונאג'האזה • דונווצ'ה • קונדץ' • קונפסר • סבדסאלאש • סלקסנטמארטון • טאש |