Indijos himnas
Visų žmonių dvasios vedly, pergalė! | |||||||||
Nacionalinis šios šalies himnas | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Žodžių autorius | Rabindranathas Tagorė, 1911 | ||||||||
Kompozitorius | Rabindranathas Tagorė, 1911 | ||||||||
Himnas nuo | 1950 | ||||||||
|
Džana Gana Mana (beng. জন গণ মন = Jônô Gônô Mônô, hind. जन गण मन, IAST: Jana gaṇa mana) – Indijos Respublikos valstybinis himnas.
Istorija
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]XX a. pr. prasidėjus politiniams ir kultūriniams sąjūdžiams, siekusiems Indijos nepriklausomybės nuo Jungtinės Karalystės, atsirado tautiškumą skatinančio kūrinio poreikis. Atsirado bent keletas kūrinių, pretenduojančių tapti šalies himnu, (pvz., Vande Mataram). Tiesa, įvairiatautėje šalyje, kurioje paplitę keletas religijų, buvo nelengva parinkti tokį kūrinį, kuris galėtų tapti priimtinas visai tautai. „Džana Gana Mana“ priimtas kaip kultūriškai neutralus kūrinys – jame vardijamos šalies vietovės ir kreipiamasi į neįvardintą viešpatį.
Kūrinį sudaro pirmieji penki Nobelio premijos laureato Rabindranato Tagorės eilėraščio tokiu pat pavadinimu (parašyto 1911 m.) posmai. Pats Tagorė sukūrė ir muziką. 1919 m. vasario 28 d. autorius Madanapalės mieste (Andhra Pradešas) esančiame Besanto teosofijos koledže atliko kūrinį viešai. Vėliau Tagorė ir Margaret Kuzins išvertė himną į anglų kalbą ir pavadino The Morning Song of India. Koledžo studentų dėka himnas netrukus išplito. Gruodžio 26 d. kūrinys atliktas Indijos nacionaliniame kongrese Kalkutoje, o po kelių dienų į Kalkutą atvyko britų imperatorius Jurgis V. Indijos angliškoje spaudoje pasirodė gandas, neva „Džana Gana Mana“ sukurta imperatoriui pašlovinti. Tagorė tą kategoriškai paneigė.[1]
1950 m. sausio 24 d. Indijos Steigiamasis Susirinkimas oficialiai paskelbė „Džana Gana Mana“ Indijos himnu.
Žodžiai
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Rabindranato Tagorės kūrinys pirminiu pavidalu sukurtas sanskritzuota, „aukštąja“ (sadhu) bengalų kalba. Beveik visas tekstas sudarytas iš daiktavardžių, o dėl jų sanskritiškos kilmės jie savaime išsiverčia ir į kitas šiaurės Indijos kalbas (skirtumai tik fonetiniai). Dabar himnas labiau paplitęs hindi vertimu. Bendrai tekstą galima laikyti kvazi sanskritiniu, nes jo leksika, fonetika ir sintaksė labiau atitinka sanskrito, o ne dabartinių šnekamųjų kalbų.
Devanagari | Hindi (perraša) | Vertimas lietuviškai |
---|---|---|
जनगणमन-अधिनायक जय हे |
Janagaṇamana adhināyaka jaya he |
Visų žmonių dvasios vedly, pergalė! |
Kiti himnai
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Indijos himnu taip pat pretendavo tapti:
- Subh Sukh Chain – Abid Ali hindustani kalba sukurta Tagorės kūrinio atmaina;
- Vande Mataram („Šlovinu Motiną“) – Bankim Chandra Chattopadhyay sukurta bengališka giesmė;
- Namaste Sada Vatsale („Nusilenkimas tau visada, Švelnioji“) – tautinės organizacijos RSS sanskritiškas kūrinys.
Šaltiniai
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Nuorodos
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- Himno tekstas, lietuviškas vertimas ir vokalinis įrašas – tinklalapis Himnai.lt
- Himnas MIDI formatu
- Jana Gana Mana oficialus vaizdo įrašas (Instrumentinė ir vokalinė versijos)
|