I-364
Історія | |
---|---|
Назва: | I-364 |
Будівник: | верф Mitsubishi у Кобе |
Закладений: | 26 липня 1943 |
Спуск на воду: | 15 лютого 1944 |
Отриманий: | 14 червня 1944 |
Доля: | 16 вересня 1944-го потоплений на шляху на Вейк |
Основні характеристики | |
Клас і тип: | Підводний човен типу D (клас I-361) |
Водотоннажність: | 1463 (над водою), 2251 (при зануренні) |
Довжина: | 73,5 м |
Ширина: | 8,9 м |
Осадка: | 4,76 м |
Двигуни: |
2 дизелі Kampon потужністю 1850 к.с. електромотори потужністю 1200 к.с. |
Швидкість: | 13 вузла (над водою), 6,5 вузла (при зануренні) |
Дальність плавання: | 28 000 км при швидкості 10 вузлів (над водою) |
Максимальна глибина: | 75 м |
Екіпаж: | 55 |
Озброєння: |
2 × 533 мм торпедних апарати (всі носові), запас 2 торпеди 1 × 140-мм палубна гармата 2 х 25-мм зенітні автомати 85 тонн вантажу, десантна баржа |
I-364 — підводний човен Імперського флоту Японії, який брав участь у бойових діях Другої світової війни.
Корабель спорудили у 1944 році на корабельні Mitsubishi в Кобе. Він належав до типу D (також знаний як клас I-361) та проєктом призначався для здійснення транспортних місій з метою постачання численних японських гарнізонів, які з другої половини 1942-го почали дедалі частіше потрапляти у блокаду союзних сил. Втім, для самозахисту на човні все-таки зберегли два торпедні апарати (без запасних торпед).
14 вересня 1944-го І-364 рушив з Йокосуки у свій перший транспортний рейс до мікронезійського острова Вейк. Втім, уже на світанку 16 вересня в районі за п'ять сотень кілометрів на схід від виходу з Токійської затоки японський корабель, що йшов у надводному положенні, виявив своїм радаром американський підводний човен «Сі Девіл». Останній узявся переслідувати І-364 й дещо більш ніж за годину після першого контакту дав залп із чотирьох торпед. Дві з них уразили І-364, який загинув разом з усіма 77 особами, що перебували на борту.[1]
- ↑ Imperial Submarines. www.combinedfleet.com. Процитовано 13 грудня 2022.